Справа № 815/1670/13-а
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1670/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Кулішенко Є.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної фінансової інспекції в Миколаївській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №815/1670/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до Управління агропромислового розвитку Кілійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарський виробничий кооператив Лад-Агро, про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Миколаївській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління агропромислового розвитку Кілійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарський виробничий кооператив Лад-Агро про зобовязання відповідача стягнути з СВК Лад-Агро незаконно отримані бюджетні кошти в сумі 2 915 798,88 грн. та перерахувати їх до спеціального фонду державного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 07.11.2012 року по 14.11.2012 року ДФІ в Миколаївській області було проведено позапланову виїзну ревізію окремих видів фінансово-господарської діяльності Управління агропромислового розвитку Кілійської РДА за період з 01.01.2009 року по 01.01.2012 року, про що було складено акт ревізії № 14-24/67 від 15.11.2012 року, в якому зафіксовані порушення, виявлені під час ревізії з боку субєкта господарювання. На підставі зазначеного акту ревізії ДФІ в Миколаївській області на адресу відповідача листом від 03.12.2013 року № 14-07-14-17/7114 було направлено вимогу про усунення виявлених ревізією порушень, зокрема, зобовязано стягнути з СВК Лад-Агро незаконно отримані бюджетні кошти в сумі 2 915 798,88 грн. шляхом проведення претензійно-правової роботи. Однак, Управління агропромислового розвитку Кілійської РДА не було виконано зазначену вимогу ДФІ в Миколаївській області, у звязку з чим відповідно до п. 10 ст. 10, ст. 15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні позивач був змушений звернутись до суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року по справі № 815/1670/13-а в задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до Управління агропромислового розвитку Кілійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарський виробничий кооператив Лад-Агро, про зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 року вищезазначену постанову залишено без змін.

Державна фінансова інспекція в Миколаївській області звернулась до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року та прийняття нового рішення по справі з урахуванням нововиявлених обставин.

У своїй заяві позивач посилається на те, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року по справі № 815/1670/13-а, залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 року прийнята на підставі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року по справі №811/1806/13-а, якою скасовано вимогу ДФІ в Миколаївській області від 03.12.2013 року № 14-07-14-17/7114 про усунення виявлених ревізією порушень законодавства, на підставі якої контролюючий орган звернувся до суду у справі №815/1670/13-а із даним адміністративним позовом до Управління агропромислового розвитку Кілійської РДА, але 01.07.2015 року Вищим адміністративним судом України вищенаведену постанову Миколаївського окружного адміністративного суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено, що є підставою для скасування рішення суду, на підставі ст.245 КАС України.

Від заявника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника Державної фінансової інспекції в Миколаївській області (а.с.206).

Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, заперечень на заяву не надав.

Представником третьої особи надано до суду заперечення, згідно яких останній вважає, що заява задоволенню не підлягає та просить суд відмовити у перегляді судового рішення, посилаючись на те, що при скасуванні наведених рішень Вищим адміністративним судом України не перевірялась законність висновків вимоги, а лише вказівка на те, що вимога не є актом індивідуальної дії та не може бути скасована судом є підставою для прийняття постанови ВАСУ від 01.07.2015 року. Також, представником зазначено, що постановою від 18.06.2014 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області закрито кримінальне провадження, відкрите на підставі Акту №14-24/67, яким встановлено матеріальні збитки державному бюджету на загальну суму 2915798,88 грн., на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а тому зміст вимоги щодо стягнення з третьої особи коштів у сумі 2915798,88 грн. є протиправним. Даний факт також підтверджується Висновком Національного інституту винограду і вина «Магарач» від 07.08.2013 року №11-2/1071 про результати науково-технічного дослідження, відповідно до якого порушень з боку СВК «Лад-Агро» не встановлено, у звязку з чим третя особа просила суд відмовити у задоволенні заяви (а.с.86-92).

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для перегляду постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2014р. по справі №815/4555/14, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 245 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для провадження за нововиявленими обставинами, а саме: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Таким чином, процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Нововиявлені обставини - це обставини, які мають істотне значення для справи і не могли бути відомі на момент розгляду справи. Ознаками нововиявлених обставин є їх істотність та наявність існування під час розгляду справи.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації. Тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував по суті.

Обставини, на які посилається заявник є нововиявленими обставинами та у даному випадку є підставою розгляду справи за нововиявленими обставинами згідно зі статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2012 року на підставі направлення №556 від 05.11.2012 року, в період з 07.11.2012 року по 14.11.2012 року заступником начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Миколаївській області ОСОБА_1 проведено позапланову виїзну ревізію окремих видів фінансово-господарської діяльності Управління агропромислового комплексу Кілійської районної державної адміністрації за період 01.01.2009 року по 01.01.2012 року, за результатами якої складено акт позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління агропромислового розвитку Кілійської районної державної адміністрації № 14-24/67 від 15.11.2012 року (а.с. 8-15). Відповідно до змісту акта під час ревізії виявлено нанесення матеріальної шкоди державному бюджету на загальну суму 2915798,88 грн. (а.с.15)

За наслідками проведеної ревізії відповідачем складено вимогу про усунення порушень №14-07-14-17/7114 від 03.12.2013 року, відповідно до якої необхідно: 1) стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лад-Агро» незаконно отримані бюджетні кошти в сумі 2915798,88 грн. шляхом проведення претензійно-правової роботи; 2) відобразити в обліку дебіторської заборгованості за СВК «Лад-Агро» за фактично отримані бюджетні кошти та невиконані обсяги робот в сумі 2915798,88 грн. (а.с.16-17).

Поряд з цим, судом встановлено, що на підставі вищенаведеного акту перевірки Управлінням Служби безпеки України в Одеській області 14.12.2012 року порушена кримінальна справа № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, щодо факту незаконного отримання бюджетних коштів у розмірі 2,9 млн. грн.. службовими особами СВК «Лад-Агро».

Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» № 550 від 20.04.2006 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.

Інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до п. 48 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» № 550 від 20.04.2006 року у разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, а також коли ревізією, проведеною з інших підстав, виявлено порушення, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь, матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів.

Відповідно до п.п. 5.2 п. 5 Порядку взаємодії державної контрольно-ревізійної служби та органів прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого Наказом Головного контрольно-ревізійного управління України № 346/1025/685/53 від 19.10.2006 року, при проведенні ревізії за зверненням правоохоронного органу матеріали ревізії не пізніше десяти робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у випадках надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше трьох робочих днів після направлення висновків на такі заперечення (зауваження), передаються до правоохоронного органу.

Отже, виходячи із вищезазначеного, Державна фінансова інспекція при проведенні ревізії за зверненням правоохоронних органів при виявлені порушення повинна направляти матеріали до правоохоронних органів.

Так, згідно наявної у матеріалах справи постанови про закриття кримінального провадження слідчого СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області від 18.06.2014 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 за ознаками ч.5 ст.191 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.23-30).

Судом встановлено, що проведеним досудовим розслідуванням та безпосереднього дослідження і оцінки показань, проведених досліджень, вилучених речей і документів, які стосувались кримінального провадження у їх сукупності, встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки в діях посадових осіб СВК «Лад-Агро» відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.

Так, при вирішенні питання щодо закриття кримінального провадження, слідчим, зокрема, отримано висновок Національного інституту винограду і вина «Магарач» від 29.07.2013 року №11-2/1026 про результати комісійного науково-технічного дослідження, призначеного постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в Одеській області Маришевої Н.В., згідно якого не підтвердились висновки та заключення попередніх спеціалістів та відповідно до якого порушень з боку посадових осіб СВК «Лад-Агро» по придбанню саджанців, як для посадки та і для підсадки не встановлено, оскільки вищевказані саджанці було висаджено на землях СВК «Лад-Агро» в повному обсязі та порушень не встановлено (а.с.29, 101-163).

Поряд з цим, суд зауважує наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно) Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням також установлено, що якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави. Вказане право Держфінінспекції закріплене і в пункті 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у справі №21-96а15 від 21.04.2015 року дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня, 13 травня та 18 вересня 2014 року, 20 січня 2015 року, від 21.04.2015 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14, 21-601а14, №2196а15 відповідно).

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Виходячи з цього суд вважає протиправними дії Інспекції щодо спонукання підконтрольної установи в судовому порядку виконати вимогу про зобов'язання до використання права на судовий захист.

Отже, зважаючи на те, що Інспекція звернулася з позовом про виконання вимоги, а не про стягнення збитків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що заява ДФІ у Миколаївській області підлягає частковому задоволенню в частині скасування Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року по справі №815/1670/13-а, яка прийнята на підставі скасованої 01.07.2015 року Вищим адміністративним судом України постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року по справі №811/1806/13-а, на підставі ст.245 КАС України та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до Управління агропромислового розвитку Кілійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарський виробничий кооператив Лад-Агро, про зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 245-249 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державної фінансової інспекції в Миколаївській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №815/1670/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до Управління агропромислового розвитку Кілійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарський виробничий кооператив Лад-Агро, про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року по справі №815/1670/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до Управління агропромислового розвитку Кілійської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарський виробничий кооператив Лад-Агро, про зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П. Марин