Справа № 807/2518/13-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 876/5897/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Закарпатській області до голови Кам'яницької сільської ради Коваль-Мазюти М.Ю. про зобов'язання виконати вимогу,-

В С Т А Н О В И В:

11.07.2013 року позивач - Державна фінансова інспекція в Закарпатській області звернулася до суду з позовом до голови Кам'яницької сільської ради Коваль-Мазюти М.Ю., в якому просить зобов'язати відповідача виконати вимогу від 27.05.2013 року № 01-13/407 та забезпечити надходження недоотриманих доходів від оренди земель до загального фонду бюджету сільської ради в сумі 987 441,48 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що набрало законної сили рішення суду, яким визнано протиправною та скасовано вимогу Ужгородської ОДФІ № 01-13/407 від 27.05.2013 року в частині забезпечення надходження недоотриманих (втрачених) доходів від оренди земель в сумі 987 441,48 грн.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна фінансова інспекція в Закарпатській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що діючими договорами оренди земельних ділянок передбачено перегляд орендної плати у випадках збільшення розмірів ставки земельного податку, підвищення цін та тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством тощо. Разом з тим, в порушення п.2 рішення третьої сесії шостого скликання Кам'яницької сільської ради від 29.01.2011р. №117-ІІІ-УІ «Про перегляд орендної плати за землю», а також умов 19-ти діючих договорів оренди земельних ділянок, розташованих на території Кам'яницької сільської ради, за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р. відповідачем не було укладено додаткових угод в частині збільшення (перегляду) орендної плати, що призвело до недоотримання (втрат) місцевим бюджетом належних платежів від оренди землі. В свою чергу, рішення третьої сесії шостого скликання Кам'яницької сільської ради від 29.01.2011р. №117-ІІІ-УІ «Про перегляд орендної плати за землю» є обов'язковою для виконання орендарями. При цьому сільська рада протягом 2011-2012р.р. не зверталася до суду з вимогою про розірвання договорів оренди земельних ділянок у зв'язку з незгодою орендарів укладати додаткові угоди в частині збільшення (перегляду) орендної плати та відповідного захисту своїх прав та інтересів.

Апелянт стверджує, що оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна мінімального розміру цієї плати, у тому числі перегляд орендної плати за землю згідно рішення третьої сесії шостого скликання Кам'яницької сільської ради від 29.01.2011 р. №117-ІІІ-VІ, є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Умови договорів, у тому числі договорів оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності, не можуть суперечити вимогам закону. При цьому нормами законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом.

Таким чином, висновки про відсутність підстав для внесення змін до договорів оренди земельних ділянок щодо розміру орендної плати не ґрунтуються на вимогах закону.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 18.03.2013 року по 08.05.2013 року працівниками Ужгородської об'єднаної ДФІ, відповідно до п.2.3.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Ужгородської об'єднаної Держфінінспекції на І квартал 2013 року та на підставі направлення, виданого начальником Ужгородської об'єднаної Держфінінспекції від 18.03.2013 № 27, проведено планову ревізію стану дотримання бюджетного законодавства щодо складання і виконання бюджету та фінансово-господарської діяльності Кам'яницької сільської ради.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 13.05.2013 року № 07-810/37, згідно висновків якого, перевіркою виявлено фінансові порушення на загальну суму 1067719,11 грн.

На підставі вказаного акту перевірки було винесено вимогу від 27.05.2013 року № 01-03/407 «Про усунення порушень та недоліків у Кам'яницькій сільській раді», пунктом 2.2 якої зобов'язано забезпечити надходження недоотриманих (втрачених) доходів від оренди земель до загального фонду бюджету сільської ради на загальну суму 987817,80 грн., та в подальшому, здійснювати належний контроль за своєчасністю надходження коштів від оренди земель до загального фонду бюджету сільської ради.

Дане порушення, згідно висновків акту перевірки, виникло у зв'язку з тим, що 30 грудня 2010 року другою сесією шостого скликання Кам'яницької сільської ради були прийняті рішення за № 95-ІІ-VІ «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки землі населеного пункту Гута» та № 96-ІІ-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки землі населеного пункту Кам'яниця». Пунктами 2 та 3 зазначених рішень затверджено базову, вартість одного квадратного метру землі та вартість квадратного метру землі у розрізі економічно-планувальних зон. Пунктом 4 рішень передбачено введення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів з 1 січня 2010 року. В той же час, третьою сесією шостого скликання Кам'яницької сільської ради було прийнято рішення № 117-ІІІ-VІ від 29.01.2011 року «Про перегляд орендної плати за землю» з метою приведення розміру орендної плати у відповідність до рішень №№ 95-ІІ-VІ та № 96-ІІ-VІ, та п.2 сільському голові доручено укласти додаткові угоди до діючих договорів оренди землі. Однак, сільською радою в 2011 році додаткові угоди в частині збільшення (перегляду) орендної плати до 19 діючих договорів оренди не укладалися, а протягом 2012 року укладено додаткові угоди тільки до чотирьох діючих договорів оренди землі щодо збільшення (перегляду) орендної плати. Діючими договорами оренди земельних ділянок передбачено перегляд орендної плати у випадках збільшення розмірів ставки земельного податку, підвищення цін та тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, тощо.

Вказаною вимогою було встановлено строк до 27.06.2013 року для інформування про вжиті заходи та виконання цих вимог.

Як слідує з матеріалів справи, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського адміністративного апеляційного суду від 22.09.2014 року, у справі № 807/2246/13-а за позовом Кам'яницької сільської ради до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги частково було встановлено обставини щодо неправомірності винесення вимоги від 27.05.2013 року за № 01-13/407 в частині забезпечення надходження недоотриманих (втрачених) доходів від оренди земель в сумі 987 441,48 грн.

Таким чином, набрало законної сили рішення суду, яким визнано протиправною та скасовано вимогу Ужгородської ОДФІ № 01-13/407 від 27.05.2013 року в частині забезпечення надходження недоотриманих (втрачених) доходів від оренди земель в сумі 987441,48 грн.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній чи господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органам державного фінансового контролю надається право:

перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо);

пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п.4.3 Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затв. наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 03.10.2011р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Інспекція відповідно до покладеного на неї завдання вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; та ін.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

За таких обставин, правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог є відсутніми.

Суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, ст.ст.198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі №807/2518/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Закарпатській області до голови Кам'яницької сільської ради Коваль-Мазюти М.Ю. про зобов'язання виконати вимогу - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник