Справа № 2-а/679/152/2015
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/152/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Фурсевич О.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

05 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницької області, третя особа - публічне акціонерне товариство "Західенергомонтажвентиляція" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання зарахувати період роботи до пільгового стажу за Списком №2 та призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, третя особа - публічне акціонерне товариство 'Західенергомонтажвентиляція", в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин від 19.06.2015 року № 4195/00, зобов'язати відповідача зарахувати період роботи з 22.08.1992 року по 18.01.1999 року на посаді електрозварювальника ручної зварки у ПАТ "Західенергомонтажвентиляція" до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 11.06.2015 року.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Частиною 1 ст.195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач - ОСОБА_2 працював у ПАТ «Західенергомонтажвентиляція» (раніше іменованому як ВАТ «Західенергомонтажвентиляція Західно - Українське спеціалізоване підприємство «Західенергомонтажвентиляція», МУ-7" треста «Союзенергомонтажвентиляція» МЕ та Е СРСР) повний робочий день в період з 01.04.1984 року по 18.01.1999 року на посаді електрозварювальника ручної зварки.

Вказані відомості про трудову діяльність позивача підтверджуються записами його трудової книжки, а також довідками.

11 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умова за Списком №2.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області №34 195/00 від 19.06.2015 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки пільговий стаж за Списком №2 становить 8 роки - місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, в рішенні зазначено, що період роботи з 22.08.1992 року по 18.01.1999 року на посаді електрозварювальника ручної зварки зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 немає можливості, так як атестація робочого місця для вищевказаної професії не проводилася.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної відмови діяв правомірно та у межах і спосіб, визначений законом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації та пп.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування до пільгового стажу періоду роботи на робочому місці, атестація якого не була проведена.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14 відповідно).

Крім того, відповідно до п.4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, якщо атестація з 21.08.92 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що атестація умов праці на ПАТ «Західенергомонтажвентиляція" була вперше проведена після 21.08.1997 року, а саме розпочалася у 2002 році.

Згідно наказу ВАТ "Західенергомонтажвентиляція" №2 від 27.01.2003 року "Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці", за результатами проведеної атестації право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 за професією (посадою) електрозварювальник ручного зварювання - не підтверджено. Тобто, робоче місце електрозварювальника ручної зварки, на якому працював позивач, атестоване не було, оскільки проведена атестація не підтвердила шкідливих умов праці вказаного робочого місця.

Повноту, якість і правильність проведення вказаної атестації робочих місць за умовами праці у ВАТ "Західенергомонтажвентиляція" підтверджено висновком державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації від 27.01.2003 року та висновком № 7 державної експертизи умов праці управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 20.02.2004 року.

З огляду на зазначене колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу роботи, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 01.04.1984 року по 18.01.1999 року, оскільки не була проведена атестація робочого місця.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар