Справа № 22-а-16590/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 201 1 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в

складі:

головуючого Воробйової H. С.

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.M.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України

в Переяслав - Хмельницькому районі Київської області

на постанову

по справі за позовною заявою до відповідача

Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду

Київської області від 16 грудня 2009 року

ІЦа ви ОСОБА_1

управління Пенсійного фонду України в Переяслав - Хмельницькому районі К иївськоїобласті

про стягнення недоплаченої щомісячної

державної соціальної допомог и дітям війни встановила:

Позивач в грудні 2009 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив відновити пропущений строк для звернення до суду, визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - неправомірною та зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 01.01.2006 року по червень 2009 року в сумі 4 489 грн. 50 коп., а з липня 2009 року щомісяця на весь період дії закону.

Постановою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2009р. позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачеві за нормами Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 19 січня 2006 року по 31.12.2006 року, з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22 травня 2008 року по даний час. Зобов'язано відповідача провести з 03.12.2008 року по 16.12.2009 року перерахунок призначеної позивачеві пенсії, підвищивши її на 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплатити її з урахуванням виплачених позивачеві за цей період сум підвищення. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висн^йи тим, що позивач, який набув статусу дитини війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам

закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Переяслав - Хмельницькому районі Київської області, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2008р. виплачувалося на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в иі;^) меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримЯр встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку підвищення до пенсії дітям війни необгрунтовані, поскільки ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» чітко встановлює розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200. 205 КАС України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Переяслав - Хмельницькому районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2009 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Переяслав - Хмельницькому районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.