Справа № 821/2019/15-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2019/15-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року приватне акціонерне товариство «Молодіжний житловий комплекс» (надалі - Позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (надалі - Відповідач, ДПІ), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.03.2015 року №, яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними санкціями на суму 170,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з діями ДПІ, оскільки штрафні санкції за спірним податковим повідомленням-рішенням обчислено у зв'язку з тим, що ДПІ вважає, що декларація з ПДВ за січень 2015 року подана не у повному об'ємі, а саме відсутні копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді до декларації з ПДВ, як того вимагають положення п.201.15 ст.201 ПК України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, ДПІ подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірне податкове повідомлення-рішення складене на підставі акта перевірки від 25.02.2015 року №92/21-03-15-01/14137852 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПРАТ «МЖК» 14137852 за січень 2015 року".

За висновками цього акта перевірки відповідачем було встановлено, що позивач у порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 розділу ІІ, п.203.1 ст.203 розділу V Податкового кодексу України не подав звітність з ПДВ та у порушення п.201.15 ст.201 розділу V ПК України не надав копій записів у реєстрах виданих та отриманих накладних до декларації з ПДВ за відповідний період. У зв'язку з цими порушеннями, у відповідності до п.120.1 ст.120 ПК України позивачу податковим повідомленням-рішенням обчислено грошове зобов'язання з ПДВ з штрафними санкціями у сумі 170,00 грн..

03.04.2015 року позивачем було подано скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області з проханням скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Рішенням від 21.05.2015 року скаргу позивача було залишено без задоволення.

Позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України, але рішенням №12588/6/99-99-10-01-02-25 від 17.06.2015 року скаргу також було залишено без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач не допустив жодних порушень вимог ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, оскільки діюче законодавство не передбачає подання копій записів у реєстрах виданих та отриманих накладних до декларації до контролюючого органу починаючи із звітності за січень 2015 року.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (надалі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

За змістом п.46.5 ст.46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Законом України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» з 1 січня 2015 року скасована норма Податкового кодексу України, згідно з якою платники податку зобов'язані були подавати до органу ДФС копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді (пункт 201.15 статті 201 розділу V Кодексу).

Також, наказ Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року №678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», на який посилається ДФС України у рішенні, прийнятому за результатами розгляду скарги позивача, втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року №966 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 року за №1267/26044 (надалі - Наказ №996).

Згідно з п.8 Наказу №996 (в редакції, що діє з 30.01.2015 року; зміни до наказу №996 внесені наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №13) до податкової звітності з податку на додану вартість належать:

- податкова декларація з податку на додану вартість з додатками;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками;

- розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, а позивачем не було порушено вимог ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року №966, оскільки копії записів у реєстрах виданих та отриманих накладних до декларації до контролюючого органу починаючи із звітності за січень 2015 року не подаються.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд зазначає, що апелянт ДПІ (суб'єкт владних повноважень), не звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Разом з апеляційною скаргою ДПІ подало клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до положень ч.1 ст.4, п.3.2 таблиці ставок судового збору ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, оскільки за подання позовної заяви було сплачено 182,70 грн, то розмір судового збору становить 200,97 грн..

Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, відповідно до ст.94 КАС України, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з апелянта.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь Одеського апеляційного адміністративного суду судовий збір у розмірі 200 (двісті) грн. 97 коп. на рахунок №1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський