Справа № 344/19794/14-а 2-а/344/120/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Справа № 876/7281/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ» на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ» до Івано-Франківської міської ради за участю третіх осіб - управління земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську, державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську ГУДФС в Івано-Франківській області про визнання рішення незаконним,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «АРСЕНАЛ СІТІ» (надалі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради за участю третіх осіб - управління земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську, державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську ГУДФС в Івано-Франківській області про визнання рішення № 248-10/1 від 25 червня 2011 року незаконним в частині п. 1 та 6 та скасування його в цій частині.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідачем прийнято рішення, яким затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, було застосовано локальні коефіцієнти в інших розмірах ніж передбачені Порядком, що мало наслідком формування невірного сукупного Км3 та Км. Окрім того відповідачем в тій же нормативній грошовій оцінці було застосовано коефіцієнт індексації не у відповідності до чинного, на момент проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, законодавства України, що мало наслідком завищення нормативної грошової оцінки вищевказаних земельних ділянок. Відповідачем шляхом прийняття оскаржуваного рішення було безпідставно присвоєно зональні коефіцієнти Км2 економіко-планувальним зонам, що в результаті призвело до завищення розмірів нормативної грошової оцінки земель м. Івано-Франківська. Як наслідок, рішення є протиправним та порушує права та інтереси позивача. Крім того, відповідачем порушено процедуру прийняття вказаного рішення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що позивач є орендарем земельної ділянки, тому оскаржуване рішення впливає на його права, інтереси, обов'язки. Нормативно грошова оцінка розробляється спеціально уповноваженою особою, яка має спеціальні знання та відповідну ліцензію. Івано-Франківська міська рада уповноважена виключно на затвердження оцінки та немає повноважень перевіряти правильність оцінки. Оспорене рішення прийнято у відповідності до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про оцінку земель».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що технічна документація про нормативну грошову оцінку земель м. Івано-Франківська, розроблена станом на 01.01.2007 року хоча й була затверджена відповідачем, однак згідно судових рішень не діяла. У зв'язку з цим, продовжувалось застосування нормативної грошової оцінки земель м. Івано-Франківська від 1999 року. В подальшому оспореним рішенням змінено від 10.07.2008 року рішення, причому все по суті. Разом з тим, не враховано рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року справа № 1-9/2009 та від 03.10.1997 року № 4-зп, позаяк фактично двічі ( в 2008 та 2011 роках) було затверджено одну і ту ж саму технічну документацію про нормативно правову оцінку земель. Також, відповідачем порушено процедуру прийняття вказаного рішення, виходячи із Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», проект вказаного рішення не було внесено до затвердженого плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів. Проект рішення було оприлюднено з порушенням, а повідомлення про оприлюднення проекта рішення взагалі не було оприлюдненим. Оспорене рішення офіційно не оприлюднено та не відповідає ч. 5, ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та є таким, що не набрало чинності через відсутність належної публікації. Наводиться також, що технічна документація про нормативну грошову оцінку земель м. Івано-Франківська не відповідає вимогам щодо змісту та форми, які встановлені чинним законодавством. Не заслуговує уваги той факт, що відповідач не мав повноваження перевіряти правильність техдокументації. Основна мотивація для задоволення позову, це порушення допущенні відповідачем при прийнятті оспореного рішення, невідповідність змісту та форми рішення діючому законодавству; відсутність законодавчих та об'єктивних підстав для виокремлення економіко - планувальних зон в межах м. Івано-Франківська, які були виокремлено в техдокументації, має місце невірне відображення локальних коефіцієнтів та коефіцієнту індексації.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є орендарем земельних ділянок для комплексної забудови житлового мікрорайону, які знаходяться в межах вулиць Національної Гвардії - Є. Коновальця - Сорохтея в м. Івано-Франківську, що підтверджується копією договору оренди (а.с.9). Власником земельних ділянок є територіальна громада м. Івано-Франківська.

25 червня 2015 року відповідачем прийнято рішення, яким внесено зміни до рішення міської ради від 10.07.2008 року «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель м. Івано-Франківська (а.с.10).

За змістом ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Ст. 21 вказаного Закону передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Як слідує із вищевикладеного, рішення органу .місцевого самоврядування щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки землі безпосередньо випливає на розмір орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Регуляторним актом також визнається уповноважений регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який спрямований на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ нормативно-правим актом.

Враховуючи те, що оскаржене рішення безпосередньо впливає на розмір орендної плати, що сплачується позивачем на підставі договору оренди землі від 10 січня 2007 року, а також іншими землекористувачами за користування землями, що належать територіальній громаді міста Івано-Франківськ, тим самим регулюючи господарські відносини між відповідачем та суб'єктами господарювання, його слід вважати регуляторним актом.

Окрім того, оскаржене рішення не підпадає під визначення актів, на які не поширюється дія Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», перелік яких дається в ст. 3 цього ж Закону.

Відтак, колегія суддів звертає увагу на норму ч. 12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» де зазначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом. План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів. Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни оприлюднюються у спосіб, передбачений ст. 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження. Однак, проект оспореного рішення не було внесено до затвердженого відповідачем плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, вище вказане підтверджене матеріалами справи.

Крім того, проект вказаного рішення був оприлюднений з порушенням вимог законодавства, в тому числі було оприлюднена одна із складових проекту рішення, а повідомлення про оприлюднення проекту рішення взагалі не оприлюднювалось, що суперечить ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

За вказаних обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ» задоволити, скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2015 року по справі № 344/19794/14-а та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ» до Івано-Франківської міської ради за участю третіх осіб - управління земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську, державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську ГУДФС в Івано-Франківській області про визнання рішення незаконним - задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Івано-Франківської міської ради від 25.06.2011 року №248-10/1 в частині пункту 1 та пункту 6.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 02.11.2015 року