Справа № 818/2062/15
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 р.Справа № 818/2062/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 по справі № 818/2062/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання дій незаконними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 частково задоволено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області ( далі - відповідач, Охтирська ОДПІ).

Визнано протиправним та скасовано рішення Охтирської ОДПІ про застосування фінансових санкцій № від 05.06.2015.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2015та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач документально не довів, що вина, виявлені в ході перевірки, відносяться до вин столових. Вважає, що обставини, на яких ґрунтувались вимоги позивача, залишились недоведеними, а висновки акту перевірки - не спростованими. Крім того, зазначив, що товарно-транспортна накладна на переміщення алкогольних напоїв ТВ 00022780 від 28.07.2015 не є належним доказом у справі, оскільки перевірка проводилась 21.05.2015.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 01.01.2012 ФОП ОСОБА_1 обрала спрощену систему оподаткування та зареєстрована платником єдиного податку, ІІ група, що підтверджується копією Свідоцтва платника єдиного податку серія Б №218181.

На підставі наказу Охтирської ОДПІ від 21.05.2015 № 70 "Про проведення фактичної перевірки" та направлень на проведення фактичної перевірки №67, №68 від 21.05.2015 відповідачем проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_1, у якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 22.05.2015 за №63/18-11-21/НОМЕР_1.

На підставі вказаного вище акту перевірки Охтирською ОДПІ було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № від 05.06.2015, яким до ФОП ОСОБА_1 було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Фактичною підставою для винесення оскаржуваного рішення стали висновки акту перевірки від 22.05.2015 про зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, що є порушенням ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481 від 19.12.1995 (далі по тексту - Закон №481)

Згідно з преамбулою Закону №481, що є спеціальним законом України з питань виробництва та обігу алкогольних напоїв, дія Закону №481 не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими та виробництво і торгівлю пивом, крім тих випадків, які передбачені цим Законом.

Крім того, вимоги ст. 15 Закону № 481 щодо здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями виключно за наявності ліцензії на роздрібну торгівлю не розповсюджується на роздрібну торгівлю винами столовими.

Згідно з п. 28 ст. 1 Закону України "Про виноград та виноградне вино" №2662 від 16.06.2005 (далі по тексту - Закон № 2662) під вином столовим розуміється вино, виготовлене шляхом повного чи неповного збродження сусла. Тобто, це алкогольний напій, який отримано шляхом зброджування свіжо-віджатого соку, що одержують при подрібненні та пресуванні винограду чи мезги, без додавання цукру, спирту чи спиртованих виноматеріалів. Залежно від вмісту цукрів, столове вино поділяється на сухе, напівсухе, напівсолодке. Вина столові виготовляються сортовими або купажними. Міцність столових вин (об'ємна частка спирту у столових винах) знаходиться в діапазоні від 9 до 14%.

Згідно із ст. 6 "Вино столове" Закону №2662 не допускається випуск столових вин із вмістом спирту нижче 9 відсотків об'ємних, сортових - 9,5 і марочних -10 відсотків об'ємних.

В той же час, вино марочне - це столове або кріплене вино вищої якості з характерними для обумовленої виноробної місцевості та сортів винограду особливостями, яке пройшло дозрівання шляхом технологічної витримки в дубовій тарі не менш як 1,5 року з моменту закладки на витримку. Марочне столове вино може бути колекційним, якщо воно після закінчення встановлених строків визрівання в дубовій тарі додатково витримується в пляшках не менше як 3 роки у спеціальних сховищах з чітко визначеними параметрами витримки. Правилами виробництва і зберігання таких вин, існуючими стандартами і технологічними інструкціями встановлені вимоги до виробництва, транспортування і зберігання столових вин (сухих, напівсухих, напівсолодких, сортових, купажованих, марочних).

З огляду на вищенаведене, перелічені в додатку №2 до акту перевірки дев'ять пляшок вина є столовими винами у розумінні ст. 6 Закону №2662.

Крім цього, згідно з пунктом 4.1 ст. 4 ДСТУ 4806:2007 "Вина. Загальні технічні умови" Національний стандарт України, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 22.06.2009 року №226 - вина поділяються на столові (сухі, напівсухі, напівсолодкі) та кріплені (міцні та десертні (солодкі та лікерні)). Вина столові сухі є завжди натуральними. Вина столові напівсухі і напівсолодкі можуть бути натуральними або купажованими з концентратами виноградного соку чи з консервованим суслом. Відповідно до пункту 13.1 ДСТУ 4806:2007 (Маркування) - на пляшках з вином столовим здійснюється додатковий запис "НАТУРАЛЬНЕ".

Таким чином всі натуральні вина, окрім кріплених, ігристих, газованих і шампанських вин є столовими винами, що додатково підтверджується різними ставками акцизного податку.

Так відповідно до п.п 215.3.1 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України (далі - ПК України) - ставка акцизного податку (2204 - вина виноградні натуральні) на вина столові становить - 0,01 грн.

Як вбачається з додатку № 2 до акту перевірки, перелічені працівниками податкового органу акцизні марки, які містяться на пляшках вина, враховуючи сплачені суми - 0,07 та 0,08 грн. за кожну, свідчать про те, що дані вина відносяться до групи "вино столове натуральне", що спростовує доводи апеляційної скарги щодо недоведеності приналежності зазначених вин до "столових".

Доводи апелянта про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що накладна на переміщення алкогольних напоїв ТВ 00022780 від 28.07.2015 є неналежним доказом у справі, оскільки датована пізніше, ніж була проведена перевірка, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки даний доказ не був покладений в основу висновків оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що висновки акту перевірки не були спростовані, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки положеннями ч.2 ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено на відповідача.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року по справі № 818/2062/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 06.11.2015.