Справа № 2а-2617/10/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі в частині

"22" грудня 2010 р. Справа № 2a-2617/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Тимощука О.Л.

Суддів: Кафарського В.В.,

ОСОБА_1

при секретарі Маковійчук С.М.

за участю:

позивача ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3;

представника прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_4;

представника прокурора Івано-Франківської області, Генерального прокурора України ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до відповідача: Старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Івано-Франківська - ОСОБА_3; прокурора Івано-Франківської області; Генерального прокурора України

про визнання нечинним в частині та скасування наказу від 18.07.2005р. № 400, визнання відсутності компетенції (повноважень), зобов'язання до вчинення дій та вирішення питання судових витрат -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Івано-Франківська - ОСОБА_3, прокурора Івано-Франківської області, Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування наказу від 18.07.2005р. № 400, зобовязання проведення службового розслідування та вирішення питання судових витрат.

16.08.2010 року позивач збільшив позовні вимоги шляхом подання адміністративного позову в новій редакції, в якому просив визнати нечинним наказ від 18.07.2005р. № 400 в частині призначення ОСОБА_3 на посаду старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м.Івано-Франківська з 19.07.2005 року, встановити відсутність компетенції (повноважень) відповідача як старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м.Івано-Франківська, зобовязати провести службове розслідування та вирішити питання щодо судових витрат.

Позивач, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997р., №9-зп, зазначив, що суд не вправі обмежити право особи на звернення до суду, відмовляти їй у здійсненні правосуддя та вирішенні спору, з наведених підстав, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач та представники відповідачів вказали, що позовна вимога про встановлення відсутності компетенції (повноважень) ОСОБА_3 як старшого слідчого, слідчого відділу прокуратури м.Івано-Франківська не охоплюється змістом статей 17, 18 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не відноситься до справ адміністративної юрисдикції.

Заслухавши в судовому засіданні думку позивача, відповідача та представників відповідачів, дослідивши зміст позовної вимоги та наявних в матеріалах справи письмових доказів, колегія суддів вважає, що провадження в частині встановлення відсутності компетенції (повноважень) відповідача як старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м.Івано-Франківська слід закрити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи та змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд встановити в діях слідчого, слідчого відділу прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_3 відсутність компетенції (повноважень) на порушення кримінальної справи та пред'явлення обвинувачення щодо позивача.

Кримінально-процесуальним кодексом України передбачено порядок та підстави до порушення кримінальної справи (ст.ст. 94-100), порядок оскарження дій слідчого та прокурора (ст.ст.234-236). Зокрема статтею 227 Кримінально-процесуального кодексу України визначений перелік повноважень прокурора по здійсненню нагляду за виконанням законів органами дізнання і досудового слідства.

Так, за аналогією, згідно із Постановою Верховного Суду України від 23 грудня 2009 року, розглянувши в порядку письмового провадження за винятковими обставинами скаргу на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 07 жовтня 2009 року (за позовом до прокурора м. Харцизька, Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії), суд дійшов висновку про те, що повноваження прокурора регламентовані нормами кримінально-процесуального кодексу України виключають можливість розгляду позову в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

В рішенні Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001 року зазначено, що кримінальне судочинство це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійний без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним Кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб органів внутрішніх справ та прокуратури щодо проведення оперативно-слідчих дій, досудового слідства та внесення подання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в тому числі наявність чи відсутність компетенції (повноважень) щодо вчинення вказаних процесуальних дій має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

Як передбачено статтею 236-7КПК України постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи чи за фактом вчинення злочину може бути оскаржена до місцевого суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, з дотриманням правил підсудності. Скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо особи може бути подана до суду особою, щодо якої було порушено кримінальну справу, її захисником чи законним представником.

Відповідно до пункт 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в поряду адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до старшого слідчого, слідчого відділу прокуратури м. Івано-Франківська - ОСОБА_3, прокурора Івано-Франківської області, Генерального прокурора України в частині встановлення відсутності компетенції (повноважень) відповідача ОСОБА_3, як старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м.Івано-Франківська закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_6

Судді Кафарський В.В.

ОСОБА_1