Справа № 360/2555/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/2555/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Унятицький Д.Є. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бородянської селищної виборчої комісії Бородянського району Київської області про визнання протиправним та скасування протоколу, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовом до Бородянської селищної виборчої комісії Бородянського району Київської області (далі - Відповідач, Бородянська СВК) скасування протоколу від 28.10.2015 року про результати виборів до Бородянської селищної ради по одномандатному виборчому округу №23.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 04.11.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відсутні обставини, за наявності яких можна вважати, що вибори депутатів в одномандатному виборчому окрузі №23 не відбулися, підстав для визнання оскаржуваного протоколу таким, що порушує права Позивача, немає.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неврахуванні Бородянським районним судом Київської області ряду обставин, що мають значення для справи, що спричинило ухвалення неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважні представники Позивача доводи апеляційної скарги підтримали та просили суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що 28.10.2015 року Бородянською СВК складено протокол про результати виборів депутатів Бородянської селищної ради в одномандатному виборчому окрузі №23 (а.с. 8-11).

При цьому рішенням Відповідача від 27.10.2015 року, оформленим протоколом №7 (а.с. 7) визнано вибори депутатів в одномандатному виборчому окрузі №23 до Бородянської селищної ради такими, що не відбулися у зв'язку з недійсністю виборчого бюлетеню.

Постановою Бородянської СВК від 28.10.2015 року №1 (а.с. 6) призначено повторне голосування з виборів депутата Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області в одномандатному виборчому окрузі №23 виборчої дільниці №№320189 на неділю 15.11.2015 року.

Водночас, постановою Бородянської СВК від 30.10.2015 року №2 (а.с. 20) визнано такими, що не мають юридичної сили, постанови Бородянської СВК від 27.10.2015 року «Про визнання виборів депутатів в одномандатному виборчому окрузі №23 до Бородянської селищної ради такими, що не відбулися у зв'язку з недійсністю виборчого бюлетеню» та №1 від 28.10.2015 року «Про призначення повторного голосування з виборів депутата Бородянського району Київської області в одномандатному виборчому окрузі №23 виборчої дільниці №320189».

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 85, 91 Закону України «Про місцеві вибори», прийшов до висновку, що оскільки відсутні обставини, що дають можливість вважати вибори депутатів такими, що не відбулися, що є умовою для проведення повторних місцевих виборів, оскаржуваний протокол не порушує права Позивача як виборця, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Основні засади, організацію і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост визначає Закон України «Про місцеві вибори» (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 85 Закону сільська, селищна територіальна виборча комісія на підставі протоколу про підсумки голосування у відповідному одномандатному виборчому окрузі по виборах депутатів (протоколів, у тому числі з позначкою «Уточнений») встановлює результати виборів у цьому окрузі, про що складає протокол. До протоколу про результати виборів у відповідному одномандатному виборчому окрузі з відповідних виборів депутатів заносяться прописом та цифрами такі відомості: 1) кількість виготовлених виборчих бюлетенів; 2) кількість виборчих бюлетенів, одержаних дільничними виборчими комісіями; 3) кількість виборців, включених до списків виборців на виборчих дільницях; 4) кількість виборців, внесених до витягів із списку виборців для голосування за місцем перебування; 5) кількість невикористаних виборчих бюлетенів; 6) кількість виборців, які отримали виборчі бюлетені у приміщенні для голосування; 7) кількість виборців, які отримали виборчі бюлетені за місцем перебування; 8) загальна кількість виборців, які отримали виборчі бюлетені у межах відповідного одномандатного виборчого округу; 9) кількість виборців, які взяли участь у голосуванні; 10) кількість виборчих бюлетенів, що не підлягають врахуванню; 11) кількість виборчих бюлетенів, визнаних недійсними; 12) кількість голосів виборців, поданих за кожного кандидата в депутати; 13) загальна кількість голосів виборців, поданих за кандидатів в депутати; 14) прізвище, власне ім'я (усі власні імена) та по батькові (за наявності) кандидата у депутати, який набрав найбільшу кількість голосів виборців у відповідному виборчому окрузі.

Приписи ч. 2 ст. 85 Закону визначають, що сільська, селищна територіальна виборча комісія на своєму засіданні на підставі складеного нею протоколу про результати виборів депутатів у єдиному одномандатному виборчому окрузі не пізніш як на п'ятий день з дня голосування приймає одне з рішень: 1) про визнання депутата обраним у відповідному єдиному одномандатному виборчому окрузі; 2) про проведення повторного голосування; 3) про визнання виборів у відповідному одномандатному виборчому окрузі такими, що не відбулися.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що складання протоколу про результати голосування є обов'язком селищної територіальної виборчої комісії, на підставі якого відповідна виборча комісія ухвалює одне з визначених ч. 2 ст. 85 Закону рішень. Відтак, фіксування у протоколі від 28.10.2015 року результатів голосування та зазначення в останньому всіх відомостей, передбачених ч. 1 ст. 85 Закону, є прямим обов'язком Бородянської СВК.

Крім іншого, судовою колегією враховується, що згідно ч. 11 ст. 85 Закону вибори у виборчому окрузі визнаються такими, що не відбулися, у зв'язку з настанням обставин, передбачених частиною дев'ятою цієї статті та частиною другою статті 48 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону у разі якщо у відповідному виборчому окрузі після закінчення строку реєстрації кандидатів не залишилося жодного кандидата, жодного виборчого списку місцевих організацій партій, вибори у такому виборчому окрузі визнаються такими, що не відбулися.

Згідно ч. 9 ст. 85 Закону якщо до виборчого бюлетеня для голосування у день виборів включено лише одного кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, і за результатами голосування у день виборів він не був обраний відповідно до вимог частини восьмої цієї статті або якщо до виборчого бюлетеня для голосування у день виборів включено двох кандидатів на посаду міського (міста, кількість виборців у якому дорівнює або є більшою ніж 90 тисяч) голови, і жоден з них не був обраний відповідно до вимог частини сьомої цієї статті, територіальна виборча комісія приймає рішення про визнання відповідних місцевих виборів такими, що не відбулися.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Законом передбачені вичерпні підстави для визнання місцевих виборів такими, що не відбулися. Разом з тим, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що підстав для визнання виборів такими, що не відбулися, у Відповідача не було.

При цьому судовою колегією враховується, що, як було встановлено раніше, 30.10.2015 року Бородянською СВК прийнято постанову №2 про визнання такими, що не мають юридичної сили, постанови виборчої комісії від 27.10.2015 року «Про визнання виборів депутатів в одномандатному виборчому окрузі №23 до Бородянської селищної ради такими, що не відбулися у зв'язку з недійсністю виборчого бюлетеня» та від 28.10.2015 року «Про призначення повторного голосування з виборів депутата в одномандатному виборчому окрузі №23». Крім того, вказаним рішенням Відповідача визнано вибори депутатів в одномандатному виборчому окрузі №23 до Бородянської селищної ради такими, що відбулися, та затверджено результати голосування (а.с. 20).

Зазначена постанова мотивована тим, що Законом не передбачена процедура проведення повторного голосування чи повторних виборів через допущену помилку у виборчому бюлетені та неможливість визнати його недійсним, оскільки рішення суду по даному питанню не приймалось.

Крім того, зі змісту наявних у матеріалах справи документів, наданих Відповідачем до суду першої інстанції, вбачається, що кандидат в депутати до Бородянської селищної ради округу № 23 ОСОБА_4 звернувся до Бородянської СВК із заявою від 30.10.2015 року (вх. №2) (а.с. 22), в якій вказав, що жодних скарг та зауважень до Бородянської СВК він не має та до суду з оскарженням дій Відповідача не звертався та звертатися не збирається.

Наведеним, на думку колегії суддів, спростовується посилання Апелянта на неврахування судом першої інстанції факту оскарження кандидатом у депутати до Бородянської селищної ради ОСОБА_3 дій Відповідача щодо встановлення результатів голосування.

Твердження ОСОБА_2 про те, що Бородянським районним судом Київської області взагалі не досліджувалося питання невідповідності виборчих бюлетенів вимогам чинного законодавства як підстави для визнання виборів недійсними, судовою колегією оцінюється критично з огляду на наступне.

Посилаючись на приписи ст. ст. 75, 79, 81 Закону, Апелянт не врахував, що перелічені норми регламентують алгоритм дій дільничних виборчих комісій при: виявленні факту, що до виборчих бюлетенів внесено зміни без рішення територіальної виборчої комісії чи внесені зміни, що не відповідають рішенню територіальної виборчої комісії; підрахунку голосів виборців; встановлення нею порушень вимог цього Закону, внаслідок яких неможливо достовірно встановити результати волевиявлення виборців.

Доказів оскарження у встановленому Законом порядку дій та рішень відповідних дільничних виборчих комісій Позивачем не надано, у зв'язку з цим у межах спірних правовідносин оцінка дій інших суб'єктів не надавався.

Наголошуючи на безпідставності неврахування судом першої інстанції приписів ч. 12 ст. 83 Закону, Позивач не взяв до уваги, що дана норма застосовується територіальною виборчою комісією у випадку повторного перерахунку голосів. У даному випадку доказів проведення повторного перерахунку голосів виборців у межах одномандатного виборчого округу №23 Позивачем не надано.

Оцінюючи посилання Апелянта на те, що оскаржуваним протоколом порушуються його права як виборця, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся із вказаним позовом як виборець.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону місцеві вибори є вільними та відбуваються на основі гарантованого Конституцією України та цим Законом загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону суб'єктами виборчого процесу на відповідних місцевих виборах є: 1) виборець; 2) Центральна виборча комісія; 3) виборчі комісії, сформовані (утворені) відповідно до цього Закону або інших законів України, які уповноважені забезпечувати організацію та проведення відповідних місцевих виборів; 4) кандидати в депутати, кандидати на посади сільського, селищного, міського голови, старости; 5) місцева організація партії, яка висунула кандидата (кандидатів) для участі у відповідних місцевих виборах; 6) офіційний спостерігач від кандидата, від місцевої організації партії - суб'єкта відповідного виборчого процесу, від громадської організації, зареєстрований у порядку, встановленому цим Законом.

Статтю 3 Закону закріплено, що громадяни України, які мають право голосу на відповідних місцевих виборах, є виборцями.

Належність громадянина до відповідної територіальної громади та проживання його на відповідній території визначається його зареєстрованим місцем проживання.

При цьому сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 є виборцем на одномандатному виборчому окрузі № 23.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КАС України виборець (громадянин, який має право голосу у відповідних виборах або референдумі) може оскаржити рішення, дію чи бездіяльність виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій, якщо таке рішення, дія чи бездіяльність порушує виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі чи процесі референдуму його особисто.

Аналогічне положення випливає зі змісту ч. 12 ст. 94 Закону.

Тобто, із змісту зазначених норм вбачається, що оскаржуючи рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії, члена цієї комісії, виборець у позовній заяві повинен зазначати, яким чином таке рішення, дія чи бездіяльність порушує виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі його особисто, крім спорів щодо уточнення списків виборців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у п. п. 3.1.2, 7 постанови Пленуму 01.11.2013 року № 15 «Про практику застосування адміністративними судами положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду спорів щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом», де зазначено, що загальне право на подання позову в спорі, пов'язаному з виборчим процесом, належить суб'єктам виборчого процесу, як це передбачено частиною першою статті 172 КАС України, з якої випливає, що право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, членів цих комісій мають суб'єкти відповідного виборчого процесу (крім виборчої комісії). Ця норма є бланкетною, вона відсилає до законів про вибори, якими регулюється виборчий процес та які визначають коло суб'єктів виборчого процесу.

Суб'єктам відповідного виборчого процесу, крім виборців, надано право на звернення до суду з таким позовом незалежно від того, чи порушені їхні права, свободи та інтереси, або від того, чи уявно вони вважають про таке порушення.

Виборці таким правом наділені лише в разі звернення до суду з позовом про включення або виключення зі списку виборців інших осіб (ч. 1 ст. 173 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач вважає, що порушено його право на обрання незазначеного в списках кандидата шляхом складання оскаржуваного протоколу від 28.10.2015 року.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, наведене не дає підстав встановити, яким чином протокол про результати голосування порушує виборчі права ОСОБА_2 або інтереси щодо участі у виборчому процесі чи процесі референдуму його особисто.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не навів переконливих доказів порушення виборчих прав або інтересів щодо участі у виборчому процесі його особисто.

Відповідно до частини 1 ст. 177 КАС України, суд, установивши порушення законодавства про вибори, визначає у рішенні спосіб захисту порушених прав та інтересів, а також порядок усунення усіх наслідків цих порушень відповідно до закону або приймає інше передбачене законом рішення.

Крім цього, як випливає зі змісту ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльності його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Реалізація права на судовий захист здійснюється з використанням законодавчо передбаченого способу захисту, яким є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру за допомогою яких здійснюється відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, наведена міжнародна норма декларує ефективний спосіб захисту, що означає право особи на пред'явлення у суді такої вимоги на захист свого права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам спричиненим цим порушенням.

При цьому судовою колегією враховується, що сам факт складання протоколу від 28.10.2015 року є обставиною, що не порушує охоронюваних законом прав та інтересів Позивача з огляду на той факт, що такий протокол є лише носієм інформації та засобом її фіксації. Тобто сам протокол не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Обов'язковою ознакою актів суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Зафіксована у протоколі інформація не породжує обов'язкових юридичних наслідків.

Отже, з наведеного вбачається, що протокол від 28.10.2015 року не є рішенням суб'єкта владних повноважень і не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що протокол про результати голосування не відповідає ознакам акта суб'єкта владних повноважень. Викладена у протоколі інформація має констатуючий, а не владно-зобов'язуючий характер, позаяк не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для учасників виборчого процесу.

З огляду на зазначене, оскільки адміністративний позов подається з метою реального захисту порушених прав, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, так як Позивачем не доведено порушення оскаржуваним протоколом його прав.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 172, 177, 195, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бородянської селищної виборчої комісії Бородянського району Київської області про визнання протиправним та скасування протоколу - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

.

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.