Справа № 813/1743/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 876/8476/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправними дій та зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

07.04.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування та виплати одноразової грошової допомоги; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, як інваліду III групи, у розмірі 36 - місячного грошового забезпечення, виходячи із окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат, в сумі 180 979,92 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неналежного нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду III групи. Зобов'язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 180 979 грн. 92 коп., як інваліду III групи, у розмірі 36 - місячного грошового забезпечення, виходячи із окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачем протиправно здійснено нарахування та виплату позивачу одноразової допомоги з урахуванням лише посадового окладу в розмірі 1824,00 грн. без врахування грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, а саме: окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, яке визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, Державна служба України з надзвичайних ситуацій оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що сума одноразової грошової допомоги позивачу була обчислена у відповідності з пунктом 3 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року № 908, відповідно до якого розмір одноразової грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294) за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день втрати працездатності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Таким чином, апелянт стверджує, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій не може збільшити розмір грошової допомоги позивачу, оскільки у вищевкаханому Порядку чітко прописано як вона має визначатись, збільшення зазначеної допомоги позивачу буде безпідставним витрачанням бюджетних коштів.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 23.09.2011 року відповідно до наказу №301о/с Головного управління МНС України в Львівській області ОСОБА_1 звільнений із служби у відставку (з виключенням з військового обліку) за підпунктом 2 пунктом 102 (за станом здоров'я) на підставі наказу МНС України №954 о/с від 23.09.2011 р., рапорту ОСОБА_1, подання начальника Головного управління МНС України в Львівській області від 22.09.2011 р., свідоцтва про хворобу ЦЛЕК МНС України від 19.09.2011 р. №3306.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААА №855053 (копія якої міститься в матеріалах справи), позивачу встановлена ІІІ група інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням військової служби).

Згідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №908, відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у сумі 65 664,00 грн. як інваліду ІІІ групи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №908, грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі, зокрема, 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку розмір одноразової грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294) за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день втрати працездатності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Дані норми кореспондуються з частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, якою передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала в період проходження військової служби, особі рядового чи начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту виплачується одноразова грошова допомога в порядку та на умовах, визначених Порядком № 908 в розмірі 36-місячного грошового забезпечення, яке відповідно до Постанови №1294, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зробивши системний аналіз норм чинного законодавства та врахувавши всі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, будучи інвалідом ІІІ групи, інвалідність якого настала в період проходження військової служби, має право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 36-місячного грошового забезпечення.

Однак, Державна служба України з надзвичайних ситуацій при розрахунку і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності ІІІ групи, врахувала лише розмір посадового окладу позивача за останньою посадою яку займав позивач на день настання інвалідності 1824,00 грн. (1824,00 грн. х 36 = 65 664,00 грн.), без врахування грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, а саме: окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, яке визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами та враховуючи частину 4 статті 9 КАС України відповідно до якої, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, законам України, міжнародному договору, згода на обов'язковість кого надана Верховною Радою або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому при вирішенні даного питання пріоритетним є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, зокрема постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, накази та інструкції міністерств і відомств, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно зобов'язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як інваліду III групи, у розмірі 36 - місячного грошового забезпечення, що становить 246 643,92 грн. (6 851,22 х 36), виходячи із окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат 180 979,92 грн. (246 643,92 грн. - 65 664,00 грн.).

Суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, ст.ст.198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі №813/1743/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправними дій та зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник