Справа № 2-а-958 /10
Суддя: Стамбула Н. В.
Дата ухвалення: 2010-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комсомольський районний суд м.Херсона
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2010 року Комсомольський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого - судді Стамбула Н.В.

при секретарі - Тавожнянській А.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньої патрульної служби 1-го взводу Коблевської роти УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що 14.05.2010 інспектором дорожньої патрульної служби молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Із тексту постанови вбачається, що позивач 14.05.2010 року о 17 годині 35 хвилин, керуючи транспортним засобом Ман номерний знак НОМЕР_1 по пр.Жовтневому в місті Миколаєві, не надав переваги в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході і тим самим допустив порушення п. 18.1 ПДР України. Оскільки зазначений факт не відповідає дійсності, позивач вважає дії працівника міліції незаконними та просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14.05.2010 року ВЕ № 122544 як незаконну та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним причину неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2010 року, складеної інспектором дорожньої патрульної служби молодшим сержантом міліції ОСОБА_3, 14.05.2010 року о 17 годині 35 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Ман номерний знак НОМЕР_1 по пр.Жовтневому в місті Миколаєві, не надав переваги в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході і тим самим допустив порушення п. 18.1 ПДР України. На підставі протоколу інспектор виніс постанову ВЕ № 122544 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 255 гривень.

Як слідує із пояснень позивача, він 14.05.2010 року здійснював рух транспортним засобом Ман номерний знак НОМЕР_1 по пр.Жовтневому в місті Миколаєві. Поблизу пішохідного переходу приблизно метрів за два стояли пішоходи, однак по зазначеному переході вони вулицю не переходили та по їх поведінці було зрозуміло, що рух вони здійснювати не збираються. Він розпочав рух, після чого його зупинив інспектор ДАІ та склав відносно протокол та постанову. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки не створював пішоходу перешкоду для руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Будь-яких доказів в підтвердження вини позивача відповідачем не надано. Зокрема, складені протокол та постанова про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо пішоходів, яким не надав переваги в русі позивач, а у відповідності до ст.269 КУпАП, такі особи є потерпілими по справі або, у відповідності до ст.272 КУпАП, є свідками. У відповідності до ст.256 КУпАП, дані цих осіб є відомостями, які мають обовязково зазначатися у протоколі.

Крім того, при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності порушені його права, а саме - вимоги ст. 280 КУпАП: не зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не зясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, в порушення вимог ст.268 КУпАП, не дотримані права позивача щодо користування юридичною допомогою, оскільки одним із таких прав є при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті; постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки, відповідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи.

Відповідачем не надано суду обґрунтованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевказане, повно та всебічно зясувавши обставини в адміністративній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 289, 292, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 14.05.2010 року ВЕ № 122544 відносно ОСОБА_1, провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Стамбула