Справа № 2а/0470/3273/12
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2012-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/3273/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Парненко В.С.

при секретарі судового засідання Орлові О.В.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства ГІФ до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень № 32, 33 від 27.02.2012, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство ГІФ 05 березня 2012 року звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення Дніпропетровської митниці № 32 від 27.02.2012 та податкового повідомлення Дніпропетровської митниці № 33 від 27.02.2012.

Позовні вимоги ПП «ГІФ» мотивовані тим, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, за виключенням випадку, коли така помилка була наслідком протиправних дій імпортера, зокрема, зазначення у вантажних митних деклараціях недостовірних відомостей.

У звязку з викладеним позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Дніпропетровської митниці № 32 від 27.02.2012 р. «мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності» (основна сума платежу 159622,84 грн., штрафні санкції 5 грн.);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Дніпропетровської митниці № 33 від 27.02.2012 р. з податку на додану вартість (основа сума платежу 31924,57 грн., штрафні санкції 5 грн.);

- присудити з Державного бюджету України на користь Позивача понесені судові витрати по справі.

Представники позивача в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали.

Представники відповідача адміністративний позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначили, що посадові особи Дніпропетровської митниці діяли у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а оскаржувані рішення були прийняті Дніпропетровською митницею на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПП «ГІФ» було укладено договір № UI-112 від 01.12.2010 з «Юніверсал Імпекс Корпорейшен», Дубаї, ОАЕ, предметом якого було придбання концентрату пюре виробництва Еквадор, Індії або інших країн згідно специфікацій, якою серед інших пюре сторонами цього договору погоджено поставку пюре банану концентрат виробництва Конфоко, Еквадор (CONFOCO, Ecuador) у кількості 2000 тон, вартістю 715 доларів США за 1 тону на загальну суму 1430,000,00 доларів США.

В період січень - червень 2011 року позивачем був ввезений зазначений товар на митну територію України з метою подальшої його реалізації виробнику соків та напоїв (ПрАТ «Ерлан», код за , м. Дніпропетровськ) після здійснення митного оформлення.

Позивач для митного оформлення товару подав до Дніпропетровської митниці (надалі - відповідач) вказаний договір разом із специфікацією, товарно-супровідні та інші документи разом з наступними вантажними митними деклараціями:

- № 110000013/2011/101118 від 27.01.2011 р.,

- № 110000013/2011/304794 від 23.03.2011 р.,

- № 110000013/2011/306479 від 15.04.2011 р.,

- № 110000013/2011/307625 від 04.05.2011 р.,

- № 110000013/2011/310477 від 14.06.2011 р.

Митне оформлення пюре з бананів проводив митний брокер TOB «ЮГ-РТ» (код за ЄДРПОУ 3173960). Згідно графи 31 кожної з наведених ВМД митний брокер заявив до митного оформлення бананове пюре для промислової переробки (виготовлення напоїв), не піддане процесу концентрування, без додання цукру, масова частка сухих розчинених речовин (цифровий показник рефрактометра при 20 град.С, число Брікса) від 22,3 до 24,8, з вмістом цукру від 21,19 до 23,56 % мас. Фірма-виробник " CONFOCO S.A." Країна виробництва: Еквадор (ЕС). Торговельна марка CONFOCO.

В гр. 31 ВМД митним брокером зазначено було, що бананове пюре не піддане процесу концентрування, однак за договором № U1-112 від 01.12.2010 та погодженою специфікацією предметом поставки є пюре з банану концентрат, а товарно-супровідні документи, сертифікати якості не містять інформації, що пюре з банану не піддане процесу концентрування.

В той же час, така ознака як «концентрування» у товарній позиції 2007 та у підкатегорії 2007995 710 згідно УКТЗЕД відсутня.

Вищевказаний товар був заявлений за товарною підкатегорією НОМЕР_1, згідно УКТЗЕД - інші Варення, джеми, плодові желе, мармелад, плодові або горіхові пюре, плодові або горіхові пасти, одержані шляхом теплової обробки, з доданням або без додання цукру чи інших підсолоджувальних речовин, з вмістом цукру понад 13 мас %, але не більш ніж 30 мас. %, пюре з бананів, рам бутану, тропічних плодів і тропічних горіхів, без додання цукру або інших підсолоджу вальних речовин, заморожене або консервоване асептичним способом, в ємкості, масою нетто понад 190 кг.

Згідно Митного тарифу України дана товарна підкатегорія за кодом НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД при митному оформленні передбачає застосування 2 % ставки ввізного мита.

Судом встановлено, що відповідач перевірив правильність заповнення зазначених ВМД, в тому числі відомості щодо коду товару вказаному декларантом у гр. 33 ВМД на відповідність опису товару у гр. 31 ВМД, зовнішньоекономічному контракту, товарно-супровідним та іншим документам ( в т.ч. щодо концентрування), правильність обрання ставки ввізного мита, погодився з цими відомостями, узгодив суми нарахованих Позивачу за митним законодавством грошових зобов'язань з ввізного мита та ПДВ, перевірив повноту та своєчасність їх сплати після чого надав дозвіл на пропуск цих товарів на митну територію України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення всіх митних процедур.

У лютому 2012 року Відповідач повідомив Позивача про проведення невиїзної документальної перевірки та у подальшому за наслідками її проведення склав та вручив Позивачу акт невиїзної документальної перевірки ПП «ГІФ» () щодо стану дотримання законодавства України з питань митної справи від 30.01.12 №Н08/11/110000000/32014056.

В акті перевірки Відповідач дійшов висновку про порушення Позивачем вимог податкового законодавства.

На думку Відповідача порушення полягає у заниженні сум грошових зобов'язань із сплати митних платежів за вищевказаними ВМД через застосування невірної ставки ввізного мита внаслідок неправильної класифікації бананового пюре за вантажними митними деклараціями №110000013/2011/101118 від 27.01.2011, №110000013/2011/304794 від 23.03.2011, №110000013/2011/306479 від 15.04.2011, №110000013/2011/307625 від 04.05.2011 та №110000013/2011/310477 від 14.06.2011.

Згідно акту перевірки Відповідач зазначив, що бананове пюре не піддавалося процесу концентрування - підвищенню вмісту розчинних сухих речовин видаленням води з продукту при тепловій обробці виходячи саме з опису товару у графі 31 ВМД, хоча правильність та відповідність опису заявленому коду НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД він сам перевірив та підтвердив під час митного оформлення.

А відтак, Відповідач станом на день перевірки в 2012 році вважає, що пюре з бананів з характеристиками, які заявлені в 2011 році у вказаних ВМД та товарно-супровідних документах має класифікуватися не в товарній позиції 2007, а товарній позиції 2008 за під категорією НОМЕР_2 згідно УКТЗЕД - інші (плоди, горіхи та інші їстівні частини рослин, приготовлені або консервовані іншим способом, з доданням або без додання цукру чи інших підсолоджувальних речовин або спирту, в іншому місці не зазначені, включаючи суміші, за винятком тих, які включаються до підпозиції 2008 19, без додання спирту, з доданням цукру, у первинних упаковках, масою нетто понад 1 кг).

Позивач не погодився з висновкам за актом перевірки, зазначив, що відповідач здійснив перевірку за відсутності для цього законних підстав, та подав заперечення, які залишені відповідачем без задоволення.

Разом із запереченнями на акт перевірки позивач подав до митниці:

1. лист виробника, якій свідчить, що продукт «бананове пюре» не містить домішок окрім аскорбінової та лимонної кислоти, також не містить ГМО, продукт пройшов термообробку при атмосферному тиску для покращення в'язкості продукту після зменшення кількості води, не містить цукру.

2. опис технологічного процесу виробництва бананового пюре, відповідно до якого процес концентрування відбувається за допомогою сепарації, після чого бананове пюре проходить теплову стерилізацію при атмосферному тиску, на останньому етапі обробки відправляється на холодну стерилізацію (через фільтр з мембраною).

Позивач у запереченнях зазначив, що згідно примітки 5 до Групи 20 у товарній позиції 2007 термін "одержані шляхом теплової обробки" означає продукти, одержані шляхом термічної обробки при атмосферному тиску або при зниженому тиску для підвищення в'язкості продукту в результаті зменшення вмісту води або іншим способом.

28 лютого 2012 року відповідач вручив позивачу податкове повідомлення форми «Р» № 32 від 27.02.2012 «мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності» (основна сума платежу 159,622,84 грн., штрафні санкції 5 грн.), податкове повідомлення форми «Р» № 33 від 27.02.2012 р. з податку на додану вартість (основа сума платежу 31924,57 грн., штрафні санкції 5 грн.), якими визначив вказані грошові зобов'язання позивачу з посиланням на підпункт 54.3.6 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки від 30.01.12 № Н08/11/110000000/32014056.

Щодо правильності визначення коду товару за УКТЗЕД в товарній позиції 2007 судом встановлено наступне.

Відповідачем було прийнято відповідні рішення про класифікацію товару за кодом НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД шляхом завершення процедури митного оформлення та випуску відповідного товару у вільний обіг.

Згідно статті 313 МК України на митні органи здійснюють класифікацію товарів за УКТЗЕД і їх рішення є обов'язковими для підприємств і громадян.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 року № 1863 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД)» обов'язок проведення перевірки правильності класифікації та кодування товару покладено на Державну митну службу України.

Компетенція відділу контролю митної вартості та класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та митного оформлення крім іншого визначається Порядком роботи відділу контролю митної вартості та класифікації товарів регіональної митниці, при вирішенні питань класифікації товарів, що перемішуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 07.08.2007 року № 667, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21 серпня 2007 року за № 968/14235).

У відповідності до ст. 311 Митного кодексу України, Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), здійсненої на основі Гармонізованої системи опису на кодування товарів та Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України від 09.07.2007 року №307, опис товарів, зазначених в Акті перевірки наведено в графах 31 кожної із вищезазначених ВМД у відповідності та базуючись на Контрактах (зовнішньоекономічних контрактах), Додатках та Специфікаціях до Контрактів (зовнішньоекономічних контрактів)

Відповідно до вимог п. 1 розділу II Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженою наказом Державної митної служби України від 09.07.1997 307 (надалі - "Інструкція № 307"), в окремих графах 31 ВМД зазначаються точні відомості про товар, які є в наявності:

а) відомості, необхідні для класифікації товару (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 ВМД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).

Опис товарів має наводитись без перенесення в графу непідтвердженого опису класифікаційних групувань УКТЗЕД, що відповідають коду товару;

б) відомості, необхідні для розпізнання товару: торговельне найменування товару, торговельна марка (зазначається повністю без будь-яких скорочень; якщо оригінальне написання найменування торговельної марки виконується мовою, яка використовує латинський алфавіт, то в графі таке найменування зазначається латинськими літерами), фірма-виробник, літерний код альфа-2 країни виробництва товару відповідно до Класифікації держав світу, марка, модель, сорт, тип, артикул тощо.

До товарної позиції 2007 згідно з УКТЗЕД, у якій було задекларовано бананове пюре включаються Варення, джеми, плодові желе, мармелад, плодові або горіхові пюре, плодові або горіхові пасти, одержані шляхом теплової обробки, з доданням або без додання цукру чи інших підсолоджувальних речовин).

У поясненнях до товарної позиції 2007 до УКТНЗЕД зазначено: плодові пюре готують шляхом кип'ятіння пропущеної скрізь сито плодової маси або змелених у порошок горіхів з добавками цукру чи без них до щільної консистенції.

Тобто, основною вимогою віднесення товару до цієї товарної позиції є умова, що бананове пюре одержане шляхом теплової обробки та виготовлене шляхом кип'ятіння пропущеної скрізь сито плодової маси до щільної консистенції.

Згідно ДСТУ 4283.1:2007:

- Пюре натуральне - тонко протерта плодова маса, отримана з їстівної частини плодів механічною дією, що передбачає подрібнення, протирання без видалення соку та надмірної м'якоті, призначена для подальшого промислового переробляння;

- Пюре концентроване натуральне; паста концентрована натуральна - густий продукт, отриманий з пюре фізичним видаленням частини води, яка містилася в ньому, але не сушений, призначений для промислового переробляння.

Таким чином, в першому випадку видалення соку та надмірної м'якоті не відбувається, а в другому - навпаки, відбувається фізичне видалення частини води, що супроводжується видаленням соку.

Фізичне видалення частини води з пюре бананів відбувається за рахунок теплової обробки як невід'ємної частини процесу концентрації, з чим до речі погоджується митниця. Саме тому таке пюре класифікується за кодом НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД.

Як вбачається з сертифікатів якості бананове пюре має Брікс від 22,3 до 24,8 одиниць. При цьому слід врахувати, що згідно ДСТУ 4283:2:2007 (соки та сокові продукти) в натуральному пюре з бананів вміст розчинних сухих речовин у соках (пюре) зі свіжих чи заморожених плодів 3,45 (% за 20С) складає не менше ніж 20,0.

Відповідно до наданої представником відповідача доповідної записки заступника начальника ВКМВ та КТ: « За описом 31 графи ВМД товар являє собою «Бананове пюре для промпереробки (виготовлення напоїв), не піддане процесу концентрування, без додання цукру, массова частка сухих розчинних речовин (цифровий показник рефрактометра при 20 град.С, число Брікса) від 23 до 24,8,з вмістом цукру від 21,85 до 23,56 % мас». Відповідно до опису графи 31 ВМД, на підставі наданих товаросупровідних документів, якісних характеристик, які знаходяться під першими примірниками ВМД, можливо зробити висновок про те, що продукт не піддавався процесу концентрування - підвищенню вмісту розчинних сухих речовин видаленням води з продукту при тепловій обробці. Вищевказане свідчить про невідповідність продукту вимогам примітки 5 до групи 20, тобто про неможливість розглядати його як такий, що одержаний шляхом теплової обробки в товарній позиції 2007 згідно з вимогами УКТЗЕД.

Плоди, горіхи та інші їстівні частини рослин, цілі, порізані на частини або подрібнені, а також їхні суміші, приготовлені і консервовані іншими способами, крім будь-яких способів, зазначених в інших групах або в попередніх товарних позиціях групи 20, включаються до товарної позиції 2008.

Відповідно до Додаткових приміток 2 (а) та 3 до групи 20 УКТЗЕД продукт «Бананове пюре», розглядається як такий, що має добавки цукру. Продукт упаковано в ємності масою нетто понад 1 кг.

Таким чином, відповідно до Правил 1,6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД продукт «Бананове пюре», класифікується в товарній підкатегорії згідно з вимогами УКТЗЕД.»

Позивачем наданий відповідачу лист виробника, який свідчить, що продукт «бананове пюре» не містить домішок окрім аскорбінової та лимонної кислоти, також не містить ГМО, продукт пройшов термообробку при атмосферному тиску для покращення в'язкості продукту після зменшення кількості води, не містить цукру. Поданий відповідачу інший доказ - опис технологічного процесу виробництва бананового пюре свідчить, що процес концентрування відбувається за допомогою сепарації, після чого бананове пюре проходить теплову стерилізацію при атмосферному тиску, на останньому етапі обробки відправляється на холодну стерилізацію (через фільтр з мембраною).

Це є належним доказом того, що бананове пюре проходило теплову обробку, піддається процесу концентрування, що дає підстави відносити його до товарної позиції 2007.

Суд вважає за необхідне зазначити, що під час здійснення митного контролю відповідно ст.ст.40, 70 Митного кодексу України з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД поданих позивачем, в тому числі щодо опису товару були відсутні.

Відповідач підтвердив правильність визначення коду товару за УКТЗЕД в товарній позиції 2007, ставку ввізного мита, узгодив суму грошових зобов'язань із сплати ввізного мита та ПДВ.

Пунктом 35 статті 1 Митного кодексу України визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, а митними процедурами, згідно з пунктом 19 цієї статті, є операції, пов'язані із здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Статтею 40 Митного кодексу України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно ст. 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації та також необхідних для здійснення митного контролю і оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Митного кодексу України порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Наказом Держмитслужби України №314 від 20.04.2005 року „Про затвердження Порядку митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації встановлено, що працівники митної служби здійснюють вичерпний перелік дій щодо прийняття ВМД до оформлення, та здійснення митного контролю.

Статтею 86 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення. Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту.

Статтею 88 Митного кодексу України визначено обов'язки декларанта. Так, декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою. Декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на. вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення: надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Статтею 265 Митного кодексу України встановлено, що митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом .Міністрів України.

Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Судом встановлено, що позивачем ВМД були подані для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних зборів і податків відповідальній посадовій особі відповідача.

Пункт 25 Порядку містить норму, за якою посадова особа митного органу ініціює проведення митного огляду, якщо документів, поданих декларантом, недостатньо для прийняття рішення про повноту та/або достовірність відомостей, що перевіряються або результати перевірки правильності класифікації та кодування товарів, визначення країни походження тощо, потребуються проведення такого огляду.

Щодо нарахування митних платежів посадова особа відповідача - інспектор, здійснив перевірку факту та повноти і правильності сплати митних зборів і податків, в тому числі обрання ставки ввізного мита, про що зазначив у кожній ВМД відповідним штампом «сплачено» та особистим підписом особи, яка здійснила перевірку повноти і правильності сплати митних зборів і податків.

Згідно обставин справи при здійсненні митного оформлення вищенаведених ВМД позивачем були виконані вимоги, передбачені наказом Державної митної служби України N 314 від 20.04.2005 р. В свою чергу, працівниками митниці здійснені необхідні процедури щодо прийняття спірних ВМД до оформлення шляхом поставлення відбитка штампа "Під митним контролем" та здійснений митний контроль, який включає в себе згідно п. 21 "перевірку правильності нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) за ВМД та застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства".

Під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД, поданих позивачем, були відсутні. Відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених позивачем ВМД, в тому числі і правильність коду товару та наявністю пільг звільнення від ПДВ, що стверджується завершальною стадією митного оформлення - проставленням відбитка печатки у відповідній графі. ВМД були подані для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних зборів і податків відповідальній посадовій особі відповідача. Посадова особа відповідача здійснила перевірку факту та повноти і правильності сплати митних зборів і податків, про що зазначив у кожній ВМД відповідним штампом "сплачено" та особистим підписом особи, яка здійснила перевірку повноти і правильності сплати митних зборів і податків. Своїм правом на відмову у митному оформленні товару, у зв'язку з виявленими невідповідностями (якщо вони мали місце), митниця не скористалася.

Правові засади застосування ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України, регулює Закон України «Про Митний тариф України»від 05 квітня 2001 року № 2371-ІП, яким визначено митний тариф України, як систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України (далі - Закон № 2371-III).

Товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів, що ведеться Всесвітньою митною організацією.

Зі змісту статті 17 Закону України від 5 лютого 1992 року N 2097-ХІІ "Про Єдиний митний тариф" вбачається, що мито нараховується митним органом України відповідно до положень цього Закону і ставок Єдиного митного тарифу України, чинних на день подання митної декларації.

Стаття 190 Податкового кодексу України визначає порядок визначення бази оподаткування товарів, які ввозяться на митну територію України.

Пунктом 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни товарів/послуг згідно із законом.

Відповідач на підставі ст. 17 Закону України від 5 лютого 1992 року N 2097-ХІІ "Про Єдиний митний тариф" за кожною ВМД нарахував Позивачу «мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності», яке було повністю включено до бази оподаткування податком на додану вартість митної вартості кожної партії пюре з бананів за вантажними митними деклараціями № 110000013/2011/101118 від 27.01.2011, №110000013/2011/304794 від 23.03.2011, № 110000013/2011/306479 від 15.04.2011, №110000013/2011/307625 від 04.05.2011 та № 110000013/2011/310477 від 14.06.2011.

А відтак відсутні законні підстави вважати, що Позивач невірно визначив базу оподаткування податком на додану вартість, оскільки вона визначена була (збільшена на суму ввізного мита) з урахуванням тієї суми ввізного мита, яку сам відповідач нарахував Позивачу.

Податок на додану вартість за кожною ВМД було сплачено у повному обсязі відповідно до класифікованого відповідачем товару за кодом НОМЕР_1 та бази оподаткування, визначеною як вбачається з вищенаведеного відповідно до вимог податкового та митного законодавства, нарахувань здійснених відповідачем, як особою відповідальною за таке нарахування.

Згідно п.54.3.6. п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України митний орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Однак, суд зауважує, що положення п.54.3.6. п.54.3 ст. 54 чи інші статті Податкового кодексу України не дають підстав для донарахування податкового зобов'язання, сума якого вже була визначена самим контролюючим органом, яка своєчасно та у повному обсязі відповідно до визначеного контролюючим органом розміру сплачена платником податку, як сума нарахованого та узгодженого грошового зобов'язання, оскільки це суперечить п.54.5 ст. 54 Податкового кодексу України, якою передбачено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати камеральної перевірки.

Зазначена правова позиція визначена листом Верховного Суду України від 01.01.2010 «Практика розгляду судами адміністративних справ, пов'язаних із справлянням податків та зборів митними органами», у постанові Верховного суду України від 12.09.11 по справі № во 21- 176а11 за позовом підприємства «Містерія-ДК» до Вінницької митниці Державної митної служби України, третя особа - державна податкова інспекція у м. Вінниці, у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Продсервіс" до Київської регіональної митниці Державної митної служби України, третя особа - Державна митна служба України, про скасування податкових повідомлень, у постанові Вищого адміністративного суду України від 05.04.2011 по справі № К/9991/7301/11.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.

Вирішуючи спір, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства ГІФ до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень № 32, 33 від 27.02.2012 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Дніпропетровської митниці №32 від 27.02.2012 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Дніпропетровської митниці №33 від 27.02.2012 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь позивача понесені судові витрати у справі в розмірі 1915,60 грн. (одна тисяча девятсот п'ятнадцять грн. 60 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 02 квітня 2012 року.

Суддя ОСОБА_5