Справа № 370/2018/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 370/2018/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Мазка Н.Б. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області на постанову Макарівського районного суду Київської області від 07 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області, в якому просила визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної їй пенсії, починаючи з 14 квітня 2011 року, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в призначеному розмірі - 90% заробітної плати, згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області від 09.07.2015 №3843/03, з урахуванням зазначених у ній сум нарахованих індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 07 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними дії та зобов'язано відповідача провести перерахунок і постійну виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з 01 лютого 2015 року, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», в призначеному розмірі 90% заробітної плати, згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області від 09.07.2015 №3843/03, з урахуванням зазначених у ній сум нарахованих індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, оскільки на такі нараховувались страхові внески, а також виходячи із 90% заробітної плати, що враховується при призначенні пенсії.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Оскільки постанова суду першої інстанції оскаржується лише відповідачем, колегія суддів не переглядає судове рішення в межах залишених без задоволення вимог позивача.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області та отримує пенсію за Законом України «Про державну службу», починаючи з квітня 2011 року.

Як убачається із матеріалів справи, позивач зверталася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку її пенсії з урахуванням отримуваного нею в період роботи заробітку та виходячи з розміру 90% заробітної плати, з якого обчислена пенсія при її призначенні. Однак, їй було відмовлено в такому перерахунку.

Обговорюючи правомірність дій відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

У матеріалах справи міститься копія довідки Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області від 09.07.2015 №3843/03 «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з якої слідує, що в період служби з 01 квітня 2006 року по 31 березня 2011 року позивачу виплачувались матеріальна допомога та проводились виплати індексації грошових доходів. З указаних виплат сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а, починаючи з 01 січня 2011 року, - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Обговорюючи відмову відповідача у врахуванні цих виплат при визначенні розміру пенсії позивача, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на час призначення пенсію позивачу, пенсія призначається державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40).

Частиною 1 статті 66 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Ураховуючи приведені норми, до складу заробітної плати (доходу) входять усі види виплат, з яких сплачувались страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У постановах Кабінету Міністрів України № 697 від 18.05.1998 та № 1170 від 22.12.2010 визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У визначеному цими постановами Уряду України переліку не зазначена ані матеріальна допомога, ані проіндексована заробітна плата.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною 7 вказаної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

У пункті першому вказаної постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, до інших виплат, зокрема, відносяться суми підвищення оплати праці державного службовця, в якості компенсації подорожчання споживчих товарів і послуг, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Відтак, суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, з них сплачуються страхові внески, а тому вони повинні бути враховані при призначені пенсії позивачу.

Наведене свідчить, що, відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням вказаних виплат, відповідач діяв усупереч вимогам законів України.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо здійснення перерахунку пенсії, виходячи із розміру 90% заробітної плати, з огляду на наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37 Закону України «Про державну службу». Відповідно до цієї статті (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 Закону України «Про державну службу». За правилами цієї статті, в редакції, чинній до 01.01.2015, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

При цьому, внесені Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, а в силу статті 22, закріплені Конституцією України нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

Ураховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не на момент її перерахунку.

Зважаючи на приведене, судовою колегію не встановлено підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду, а тому оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін на підставі ст. ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Як убачається із матеріалів справи, при поданні апеляційної скарги відповідачем не було надано доказів сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року скаржнику відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення апеляційним судом.

Оскільки станом на момент вирішення справи доказів відповідної сплати судового збору апелянтом суду не надано, керуючись положеннями статей 88, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до чинної на час подання апеляційної скарги редакції Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 110% від 0,06 мінімальної заробітної плати (ставка судового збору за подання позову, встановлена станом на день звернення до суду з цим позовом), розмір якої встановлено законом на 1 січня 2015 року. Тобто, 80,39 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 94, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області (і.к. 22200722, адреса: 08000, Київська область, смт. Макарів, вул. Проектна, 5) до Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 80 (вісімдесят) гривень, 19 коп.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.