Справа № 804/10675/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська до Казенного підприємства "Південукргеологія" про стягнення заборгованості у розмірі 170 744,96 грн., -
18.08.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення заборгованості у розмірі 170 744, 96 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Казенне підприємство «Південукргеологія» зареєстровано в УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до розрахунку заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 КП «Південукргеологія» перед УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська має заборгованість станом на час подання позову в розмірі 170 744, 96 грн. та відповідачем в добровільному порядку зазначена сума не погашена.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та повідомив суд про те, що пенсії особам, які вказані у розрахунках, призначені згідно п. б-з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Факт направлення розрахунків відповідачу підтверджується реєстрами відправлених листів від 29.01.2015 року, від 18.02.2015 року, від 27.05.2015 року, від 22.06.2015 року, від 17.07.2015 року, у яких вказано відповідача та його адреса. Також позивач зазначив про те, що ним враховано суму оплати у розмірі 2971,59 грн., про що вказано у позові та у реєстрі платіжних доручень, який додано до позову.
Відповідач через відділ діловодства суду подав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач не врахував суму оплати у розмірі 2971,59 грн.; на момент прийняття Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Закон України «Про пенсійне забезпечення» не передбачав обовязку відшкодовувати підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій; абзац 4 п.п. 1 п.2 розділу 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено обовязок підприємств тільки стосовно відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, отже, відповідач не повинен відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій особам за списком № 2; також відповідач вказує на те, що не повинен відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій особам, які набули стаж роботи до 01.01.1992 року.
Сторони у судове засідання 06.11.2015 року не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач подав клопотання про розгляду справи у порядку письмового провадження.
Відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу представника позивача. Суд, враховуючи скорочені строки розгляду і вирішення справи встановлені статтею 122 КАС України, приймаючи до уваги те, що відповідач вже вдруге подає клопотання про відкладення розгляду справи, а також те, що відповідачем не надано суду доказів перебування представника відповідача на лікарняному та те, що відповідач є юридичною особою та не позбавлений можливості надати у судове засідання іншого представника, відмовляє у задоволенні даного клопотання.
Також суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування від позивача письмових пояснень того, з чого складаються грошові суми, які вказані у графі № 7 таблиці розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, оскільки предметом наданого позову не є правомірність складання розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Якщо відповідач не погоджується із сумами, які вказані у розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, то останній вправі подати позов про визнання розрахунку протиправним та скасування останнього.
Вивчивши матеріали справи та письмові докази, надані сторонами, суд встановив наступне.
Правовідносини, повязані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються Конституцією України, Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1 (зі змінами № 26-1 від 10.12.2014).
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, внесеними Законом № 71-VIII від 28.12.2014) відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за пунктами «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Так, статтею 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що обєктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного обєкта оподаткування.
Працівникам Казенного підприємства «Південукргеологія» зазначеним згідно з переліком у відповідних розрахунках управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська за січень-червень 2015 року, було призначено пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до розрахунків Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень-червень 2015 року що підлягає сплаті відповідачем, з урахування часткової сплати згідно платіжних доручень від 14.04.2015 року на суму 3 305, 31 грн. та від 17.04.2015 року на суму 2 971, 59 грн., становить 170 744,96 грн.
За вказаних обставин судом відхиляються доводи відповідача про те, що позивачем не враховано платіж у розмірі 2971,59 грн.
Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, у відповідності до якого визначенням сум до відшкодування, формування розрахунків фактичних витрат здійснюється органами Фонду.
Згідно з п.п. 6.1 п.6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Підпунктом 6.4. пункту 6 вказаної Інструкції передбачено, що розмір відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів новопризначених пенсій.
У відповідності до п.п. 6.8. п. 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Підпунктом 6.9 пункту 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.
Факт направлення відповідачу розрахунків підтверджується реєстрами відправлених листів від 29.01.2015 року, від 18.02.2015 року, від 27.05.2015 року, від 22.06.2015 року, від 17.07.2015 року, у яких вказано відповідача та його адреса, а також міститься відтиск штемпеля відділення поштового звязку.
Отже, враховуючи вищевикладене, Казенне підприємство «Південукргеологія» зобовязане відшкодовувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.
Судом встановлено, що заборгованість Казенного підприємства «Південукргеологія» перед УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах становить 170 744,96 грн., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-червень 2015 року.
На час розгляду справи вищезазначена заборгованість відповідачем у добровільному порядку не погашена.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення страхових внесків є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Судом відхиляються доводи відповідача про те, що на момент прийняття Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Закон України «Про пенсійне забезпечення» не передбачав обовязку відшкодовувати підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій; абзацем 4 п.п. 1 п.2 розділу 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено обовязок підприємств тільки стосовно відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, отже, відповідач не повинен відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій особам за списком № 2; відшкодовування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій не здійснюється особам, які набули стаж роботи до 01.01.1992 року, з наступних причин.
На момент прийняття Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій призначених згідно п.п. б-з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було врегульовано Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», у відповідності до умов якого платниками збору є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, а обєктом оподаткування також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно п.2 розділу 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Порядок відшкодування Пенсійному фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» «з» статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення не змінився у звязку з набранням 1 січня 2004 року Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування чинності, оскільки норми останнього не змінювали регулювання спірних відносин (постанова Верховного Суду України від 31.01.2011 року (номер у ЄДРСР 14222230).
У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 31.01.2011 року (номер у ЄДРСР 14222230) підприємство зобов'язано відшкодовувати ПФУ плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка вкладена у постанові від 25.09.2012 року по справі № 21-251а12 (номер у ЄДРСР 26457845) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "а", "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV).
Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з Відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 06.11.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2