Справа № 804/7707/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р. справа № 804/7707/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Квасові В.П.

представник позивача не прибув

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДІОНІС" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

19 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» (далі ТОВ «АДІОНІС», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі Лівобережна ОДПІ м.Дніпропетровська, позивач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року, а податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 07.04.2015 року;

- зобовязати Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (, індекс 49026, Україна, місто Дніпропетровськ, проспект імені Газети "Правда", будинок 95-а) відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.04.2015 року засобами поштового звязку було направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, проте у відповідь було отримано електронну квитанцію №1, якою повідомлено, що документ не прийнято у звязку з тим, що підприємство не є платником ПДВ на дату подання звіту. Позивач вважає відмову відповідача в прийнятті податкової декларації ТОВ «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року такою, що спрямоване на порушення прав та охоронюваних інтересів позивача, оскільки ст. 48 Податкового кодексу Україи (далі - ПК України), якою встановлено вичерпний перелік підстав, за яких податкова декларація не вважається податковою звітністю, не передбачено такої підстави як анулювання реєстрації платника податку. Крім того, позивач зазначає, що рішення про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ скасовано у судовому порядку. З огляду на викладене, позивач вважає дії відмови у прийнятті декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року протиправними та таким, що не відповідають вимогам законодавства. Крім того, позивач зазначає, що для відновлення його порушеного права необхідним є внесення відповідних показників декларації до електронних баз даних податкової звітності.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2).

Представник позивача у судове засідання 20.08.2015 року не прибув, надав до суду клопотання про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання 20.08.2015 року також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 20.08.2015 року представником відповідача були подані письмові заперечення проти позову, у яких зазначено, що у зв'язку з тим, що ТОВ «АДІОНІС» у звітному періоді не перебувало на обліку у Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська як платник податку, йому було відмовлено у прийнятті поданої декларації з ПДВ за січень 2015 року. Також вказує, що дії щодо відмови у прийнятті оскаржуваної декларації були вчинені ДФС України, а не Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська.

На підставі частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Дослідивши всі документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» перебуває на податковому обліку в органах податкової служби - Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється статтею 49 Податкового кодексу України та Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року № 966 (далі - Порядок № 966).

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із пунктом 49.2 статті 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Судом встановлено, що 24.03.2014 року між ТОВ «АДІОНІС» та Лівобережною ОДПІ м.Дніпропетровська було укладено Договір №Е00313/2014 про визнання електронних документів. Предметом даного договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

07.04.2015 року ТОВ «АДІОНІС» засобами електронного зв'язку було подано звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року разом з додатками до податкової декларації з податку на додану вартість.

Матеріалами справи підтверджено, що вказана податкова декларація було доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 07.04.2015 року, проте не було прийнято надіслану декларацію з ПДВ, з підстав того, що підприємство не було платником ПДВ в період січень 2015 року; дата анулювання свідоцтва платника ПДВ - 15.11.2013 року.

Згідно пункту 49.10 статті 49 ПК України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 ПК України передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Пунктами 49.8, 49.9 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно із пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, у разі подання платником податків до територіальних органів Міністерства доходів і зборів України податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пункту 48.3 та пункту 48.4 статті 48 Кодексу, такий територіальний орган Міністерства доходів і зборів України зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Отже, у разі відмови у прийнятті податкової звітності територіальний орган Міністерства доходів і зборів України зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової звітності із зазначенням підстав неприйняття.

Пунктом 49.12 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що у разі отримання відмови органу державної податкової служби у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення органу державної податкової служби у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем відповідне рішення про відмову у прийнятті податкової звітності із податку на додану вартість за січень 2015 року, надісланого засобами електронного звязку 07.04.2015 року, не приймалось.

У відповідності до пункту 49.8 статті 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Згідно пункту 10 розділу І Порядку № 1492 податкова звітність подається до органу державної податкової служби особою, яка зареєстрована платником ПДВ згідно з вимогами розділу V ПК України.

Як передбачено нормою абзацу 1 пункту 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України, під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 48.3 статті 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до пункту 5.1 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14 червня 2012 року за № 516 обробка та занесення інформації з документів податкової звітності до електронних баз ОДПС виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію.

Судом встановлено, що податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року містить всі необхідні реквізити передбачені пунктами 48.3, 48.4 статті 48 ПК України.

Згідно пункту 48.4 статті 48 ПК України, у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Так, Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 року по справі № 804/466/14 було частково задоволено адміністративний позов ТОВ «АДІОНІС» до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправними дії Державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 щодо внесення 15 листопада 2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відносно ТОВ «АДІОНІС» запису №1045627 назва реєстраційної дії: «Внесення інформації щодо відсутністю юридичної особи за вказаною адресою»;

- скасовано вчинений 15 листопада 2013 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців відносно ТОВ «АДІОНІС» запис № 1045627 назва реєстраційної дії: «Внесення інформації щодо відсутністю юридичної особи за вказаною адресою»;

- визнано протиправним та скасовано рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська № 29 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість оформлене листом № 13726/10/04-64-18-4 від 16.11.2013 року;

- поновлено ТОВ «АДІОНІС» (, індекс 49130, м.Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Березинська, буд. 66-Д) у реєстрі платників податку на додану вартість з 15.11.2013 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014 року по справі № 804/466/14 залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року.

Згідно частини 5 статті 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, станом на час розгляду даної справи по суті, а також станом на січень 2015 року рішення, яке стало підставою не прийняття податковим органом у позивача податкової звітності, скасоване у судовому порядку.

З огляду на викладене, дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року є протиправними.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 ПК України, у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 ПК України. Тому в такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином, а його порушені права цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову декларацію, визнання протиправними рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої декларації податковою звітністю, визнання податкової декларації поданою варто розглядати як вимогу про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату.

Дана правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року за № 1503/12/13-12.

З огляду на норми статтей 11, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що достатнім та належним способом захисту та відновлення порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року з визнанням податкової декларації позивача з ПДВ за січень 2015 року поданою у день фактичного отримання її органом державної податкової служби, а також з відображенням показників даної податкової звітності у порядку та у спосіб, визначений Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року № 765.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи протиправність дій відповідача, а також те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ТОВ «АДІОНІС» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 146,16 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1669 від 10.07.2015 року та платіжним дорученням 1647 від 18.06.2015 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду підлягає поверненню у розмірі 146,16 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року, а податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 07.04.2015 року.

Зобовязати Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (, індекс 49026, Україна, місто Дніпропетровськ, проспект імені Газети "Правда", будинок 95-а) відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС».

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІОНІС» (; індекс 49130, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Березинська, будинок 66-Д) судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень 16 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2