Справа № 2а-13561/12/2670
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/20290/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватне підприємство "Будівельна компанія "Сомпекс" про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2012 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року відмовлено в позові ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватне підприємство "Будівельна компанія "Сомпекс" про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 24 травня 2007 року №670/1331 «Про передачу приватному підприємству "Будівельна компанія "Сомпекс" земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексами з об'єктами соціальної сфери та підземно-наземним паркінгом на вул. Макарівській у Шевченківському районі м.Києва» в частині передачі в довгострокову оренду ПП "Будівельна компанія "Сомпекс" частини земельної ділянки розміром 1790, 31 кв.м.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою та просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, Рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 №670/1331 «Про передачу приватному підприємству «Будівельна компанія «Сомпекс» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об'єктами соціальної сфери та підземно-надземним паркінгом на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва» приватному підприємству «Будівельна компанія «Сомпекс» передані у довгострокову оренду на 15 років земельні ділянки загальною площею 4,20 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об'єктами соціальної сфери та підземно-надземним паркінгом на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва, у тому числі:

- ділянку НОМЕР_1 площею 2,69 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови;

- ділянку НОМЕР_2 площею 0,31 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування;

- ділянку НОМЕР_3 площею 0,21 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування;

- ділянку НОМЕР_4 площею 0,99 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

На підставі спірного рішення між Київською міською радою та ПП «Будівельна компанія «Сомпекс» укладений договір від 21.04.2008р. про передачу ПП «Будівельна компанія «Сомпекс» в оренду строком на 15 років земельної ділянки площею 3116 кв. м по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офіційного комплексу з об'єктами соціальної сфери та підземно-наземними паркінгами, ПП «Будівельна компанія «Сомпекс».

В ході судового розгляду справи встановлено, що земельна ділянка виділена за рахунок земель комунальної власності. Будь-які дані відносно видачі державних актів про право власності чи про право користування вказаною земельною ділянкою в Державному земельному кадастрі на дату прийняття рішення від 24.05.2007 р. №670/1331 були відсутні, тобто земельна ділянка не була обтяжена правами інших осіб.

Тому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій вказали, що спірне рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вказує на передчасність зазначених висновків судів з огляду на таке.

Розглядаючи справу, суди виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на те, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом».

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 названого Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, може бути розглянутий за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції визнає законні судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що втратили законну силу, і закриває провадження у справі, якщо після їх ухвалення виникли обставини, які є підставою для закриття провадження у справі, та ці судові рішення ще не виконані.

Враховуючи, що спірні правовідносини було розглянуто судами в порядку, передбаченому КАС України, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій слід визнати такими, що втратили законну силу і закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року такими, що втратили законну силу.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватне підприємство "Будівельна компанія "Сомпекс" про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: