Справа № 804/10818/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач, ДПІ) до ТОВ «Уніплаза» (далі відповідач) про стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 41 907,43 грн. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не сплачена сума грошового зобовязання з податку на додану вартість за деклараціями від 10.07.14 та від 19.07.14, а також за податковим повідомленням рішенням від 10.10.14 в розмірі 340 грн. та пені в розмірі 121,43 грн. До суду від ДПІ надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду повернуті відповідні поштові відправлена неврученими адресату з незалежних від суду причин. Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.4 та ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи за ідентифікаційним кодом 38749066, на обліку як платник податків та зборів перебуває у позивача.
Оскільки з означених грошових зобовязань відповідачем не сплачена сума в розмірі 41 907,43 грн., що підтверджується його обліковою карткою, ДПІ звернулась до суду з даним позову. Вирішуючи заявлені субєктом владних повноважень позовні вимоги, суд зважує на наступне.
Відповідно до п.57.1. ст.57 ПКУ платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами ст.203 ПК України, яка визначає порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом, платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПКУ).
За змістом пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПКУ після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня; нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Відповідно до пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
За змістом п.54.1 ст. 54 ПК України сума грошового зобов'язання та/або пені обчислена платником податків самостійно та зазначена у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, вважається узгодженою. Згідно з пп. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПК України - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.
Відповідно до даних облікової картки платника податків відповідача, останнім не сплачені означені суми грошових зобовязань з ПДВ в розмірі 41 907,43 грн., доказів оскарження податкового повідомлення рішення від 10.10.14 відповідачем до суду не надано. Судом не встановлено помилковості при нарахуванні відповідачу пені в розмірі 121,43 грн., доказів на спростування факту несвоєчасної сплати грошових зобовязань податкового боргу, на який нарахована спірна сума пені, відповідачем до суду не надано.
За змістом ст.59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення; у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення; у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Факт направлення позивачем відповідачу листом з повідомленням про вручення податкової вимоги від 12.02.15 №190-25 підтверджується матеріалами справи, безперервне існування у відповідача з цього часу податкового боргу останнім не заперечується та не спростовується.
Положеннями ст.95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Оскільки судом встановлено, що визначені законом строки сплати податкових зобовязань з ПДВ в розмірі 41 907,43 грн. спливли, означена сума залишилась не сплаченою відповідачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги контролюючого органу підлягають задоволенню, адже доведені матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1