Справа № 754/15505/15-а
Суддя: Мальченко О. В.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/528/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Мальченко О.В. при секретарі Яремус-Байсановій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за позовом Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про примусове видворення з України,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про примусове видворення іноземного громадянина з України. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.10.2015 у ході спільного відпрацювання ДМС України хостела, який розташований на території Деснянського району м. Києва по вул. Червоноткацькій , 42-В виявлено громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевіркою встановлено, що відповідач прибув в Україну приблизно у жовтні 2015 року нелегально, без документів , що посвідчують особу , поза пунктом пропуску через державний кордон. За порушення імміграційного законодавства України відносно гр. ОСОБА_2, 28.10.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу . За порушення ст. ст. 4, 15, 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та на підставі ст. 26 цього ж Закону, відносно гр. ОСОБА_2 Деснянським РВ ГУ ДМС України в місті Києві, 28.10.2015р. було прийнято рішення про його примусове повернення з України та зобов'язано його залишити територію України до 29.10.2015р.. Однак іноземець рішення залишити територію України в зазначений термін, а саме виїхати за межі України до 29.10.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що погоджується з обставинами викладеними у позовній заяві , проти позовних вимог не заперечує .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28.10.2015 у ході спільного відпрацювання ДМС України в хостелі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 42-В виявлено громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіркою встановлено, що громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_2, уродженець Республіки Бангладеш прибув в Україну у жовтні 2015 року нелегально, без документів , що посвідчують його особю поза пунктом пропуску через державний кордон.

За порушення імміграційного законодавства України відносно гр. ОСОБА_2, 28.10.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зазначений штраф був сплачений відповідачем в добровільному порядку.

За порушення ст. ст. 4, 15, 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та на підставі ст. 26 цього ж Закону, відносно відповідача Деснянським РВ ГУ ДМС України в місті Києві, 28.10.2015р. було прийнято рішення про його примусове повернення з України та зобов'язано його залишити територію України до 29.10.2015р.. Однак іноземець рішення залишити територію України в зазначений термін, а саме виїхати за межі України до 29.10.2015 року не виконав, перейшов на нелегальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 26 ЗаконуУкраїни «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частинами 1, 2 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

У відповідності до ст. 30 ЗаконуУкраїни «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 ЗУ "Про правовий статут іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду,який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, які зазначені ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 ЗУ "Про правовий статут іноземців та осіб без громадянства", що унеможливлювали би примусове видворення відповідача за межі України не встановлено. Також не встановлено і обставин, відповідно до яких на відповідача поширювалась би дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Слід також зазначити, що відповідач не звертався до Управління Державної міграційної служби у м. Києві з заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та доказів законності свого перебування на території України та/або набуття ним громадянства України не надав.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги, що відповідач не має дозволів на право перебування на території України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішень про його примусове повернення, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача за межі України.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання постанови про примусове видворення відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 183-5, 256 КАС, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про примусове видворення іноземного громадянина з України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Постанову про примусове видворення з України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, звернути до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя:

.