Справа № 826/16563/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

за позовом

Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум"

про

стягнення заборгованості у розмірі 36 745,81

Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі – позивач) звернулася із адміністративним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквілібріум» податкового боргу у розмірі 36 745, 81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем земельного податку з юридичних осіб на підставі самостійно визначеного грошового зобов'язання згідно поданих декларацій.

Відповідач заперечення проти позову не надав, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, клопотань щодо розгляду справи не подавав, докази належного його повідомлення про розгляд справи знаходяться в матеріалах справи.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Справа вирішується на підставі наявних в ній доказів та матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Заборгованість відповідача виникла на підставі:

- податкової декларації від 20.02.2012 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2012 рік, якою визначено місячну сплату у розмірі 1 006, 79 грн. на місяць з 30.04.2012 по 30.01.2013. Загальна сума за рік становить – 12 081, 47 грн.;

- податкової декларації від 08.02.2013 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2013 рік, якою визначено місячну сплату у розмірі 1 006, 79 грн. з 02.03.2013 по 30.01.2014. Загальна сума за рік становить – 12 081, 47 грн.;

- податкової декларації від 12.02.2014 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2014 рік, якою визначено місячну сплату у розмірі 1 006, 79 грн. з 02.03.2014 по 30.01.2015. Загальна сума за рік становить – 12 081, 47 грн.

- податкової декларації від 18.02.2014 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2015 рік у розрахунку 1 257, 49 грн. на місяць з 02.03.2015 по 30.03.2015 загалом на суму – 2 514, 98 грн.

Загальну сума податкового боргу становить - 36 745, 81 грн.

У зв’язку з несплатою визначених податкових зобов’язань позивачем виставлено першу податкову вимогу №1/1277 від 21.09.2009, другу податкову вимогу №2/294 від 19.02.2010 та рішення про опис майна в податкову заставу від 26.04.2010 №166. Слід зауважити, що станом на час розгляду справи, відповідачем не подано жодних доказів щодо погашення вказаних податкових вимог, а судом вказаних обставин не встановлено. Таким чином, суд вважає, що податкові вимоги є непогашеними.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі –ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

В той же час, згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Приписи пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ визначають, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до п. 49.14 ст. 49 ПКУ податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПКУ).

Стаття 54 ПКУ, зокрема, п. 54.1 регламентує, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, крім випадків передбачених податковим законодавством.

Поряд з цим , платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПКУ).

Між тим, пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

З вказаного слідує, що самостійно обчислена платником податків сума податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначено у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом вважається узгодженою, крім випадків передбачених податковим.

Поряд з цим, зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач просить суд стягнути заборгованість по податковій декларації від 20.02.2012 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2012 рік починаючи з 30.04.2012 по 31.12.2012; податковій декларації від 08.02.2013 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2013 рік починаючи з 30.01.2013 по 30.12.2013; податковій декларації від 12.02.2014 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2014 рік починаючи з 30.01.2014 по 30.12.2014; податковій декларації від 18.02.2014 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2015 рік починаючи 02.03.2015 по 30.09.2015, у тому числі за січень 2015 року, за виключенням лютого 2015 року.

Статтею 102 Податкового кодексу України, зокрема встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п. 102.4 ст. 102 ПКУ).

Аналіз вказаного в сукупності свідчить, що податковий борг, який виник у зв’язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов’язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Як зазначалося вище, момент виникнення податкового боргу пов’язується виключно із закінченням строків для сплати податкового зобов’язання визначеного платником податку самостійно або узгодженого податкового зобов’язання у випадку, коли таке податкове зобов’язання не сплачене та не оскаржене платником податку у встановлені ПК України порядку та строки (підпункт 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 ПК України).

Таким чином, вказане в сукупності дає суду підстави дійти до висновку про відмову в задоволені позовних вимог про стягнення податкового боргу у розмірі 3 020, 37 грн. за податковою декларацією від 20.02.2012 з плати на землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2012 рік за квітень – червень 2012 року, оскільки строки 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу станом на подання позовної заяви (13.08.2015) для його стягнення сплив.

Між тим, позовні вимоги в іншій частині підлягають до задоволення, доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Інші доводи позивача не спростовують встановленого вище судом.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк