Справа № 638/18185/15-а
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Семіряд І.В.

при секретарі - Вороніні Д.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина ОСОБА_4 Азербайджан ОСОБА_2 про примусове видворення іноземного громадянина з України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, звернувся до суду з зазначеною заявою до громадянина ОСОБА_4 Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просили видворити відповідача за межі України в примусовому порядку.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 13.10.2015 працівниками Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області спільно з працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області за адресою мешкання було виявлено громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який має паспорт Р № 5083344 від 06.04.2012 та знаходиться на території України з порушенням вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. На територію України громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 приїхав 04.06.2015 через пункт пропуску «Тополі» з приватною метою (зі слів).

11.06.2015 працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області при відпрацюванні території торгівельного майданчику «1-й кілометр» був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який працював вантажником, але з оформлення дозволу на працевлаштування в Україні до відповідних органів не звертався, трудових договорів ні з ким не укладав.

Рішенням начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 11.06.2015 громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 був скорочений термін перебування в Україні до 14.06.2015, проте у відведений термін територію України не залишив.

Також, відносно відповідача 17.06.2015 було прийнято рішення про примусове повернення його за межі України, але у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 територію України не залишив.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол МХК 091440 від 13.10.2015).

Крім того, позивач вказує, що зі слів громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2, перебуваючи в Україні, законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на існування він не має.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, на підставах, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 13.10.2015 працівниками Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області спільно з працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області за адресою мешкання було виявлено громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який має паспорт Р № 5083344 від 06.04.2012 та знаходиться на території України з порушенням вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. На територію України громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 приїхав 04.06.2015 через пункт пропуску «Тополі» з приватною метою.

11.06.2015 працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області при відпрацюванні території торгівельного майданчику «1-й кілометр» був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який працював вантажником, але з оформлення дозволу на працевлаштування в Україні до відповідних органів не звертався, трудових договорів ні з ким не укладав.

Рішенням начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 11.06.2015 громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 був скорочений термін перебування в Україні до 14.06.2015, проте у відведений термін територію України не залишив.

Також, відносно відповідача 17.06.2015 було прийнято рішення про примусове повернення його за межі України, але у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 територію України не залишив.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол МХК 091440 від 13.10.2015).

Крім того, позивач вказує, що зі слів громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_2, перебуваючи в Україні, законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на існування він не має.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 розділу II зазначеного вище Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що «...іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції...».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення ...»

Відповідно до ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну.

Іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на іншій законній підставі, вважаються такими, що тимчасово перебувають в Україні. Вони зобов'язані в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, зареєструвати свої паспортні документи і виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Суд вважає, що відповідач мав можливість встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами. Не завдавши шкоди національним інтересам України, але, знаючи про порядок перетинання державного кордону, можливість легально в'їхати до України та Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими доводи про те, що відповідач буде ухилятися від виїзду з території України, що свідчить про порушення чинного законодавства України та необхідність його примусового видворення за межі території України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 3, 4, 9, 15, 16, 23, 25, 26, 30, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-5, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина ОСОБА_4 Азербайджан ОСОБА_2 про примусове видворення іноземного громадянина з України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 Азербайджан ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживаючого: ОСОБА_4 Азербайджан - за межі території України.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Семіряд І.В.