Справа № 2а-1970/3849/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015р. Справа № 876/3930/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): Лось О.Р.,

позивача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Тернопільської митниці Державної митної служби України

на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2013р. у справі №2-а/1970/3849/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінко МЕД"

до Тернопільської митниці Державної митної служби України

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2012р. позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВінкоМЕД" звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Тернопільської митниці Державної митної служби України, Управління Державної казначейської служби в м.Тернополі Тернопільської області про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №403000003/2012/000176/1 від 05.11.2012р.

Позовні вимоги обргунтовано тим, що позивачем було подано митну декларацію згідно якої митна вартість товару була визначена за ціною контракту. Позивачем були надані всі підтверджуючі документи. Проте, відповідачем 05.11.2012р. було прийняте рішення про визначення митної вартості №403000003/2012/000176/1, згідно з яким митна вартість всього переліку товарів була суттєво збільшена від контрактної вартості товарів. Позивач вважає застосований відповідачем метод є безпідставним та прийнятим без врахування наданих документів.

За результатами розгляду справи Тернопільський окружний адміністративний суд позовні вимоги задоволив повністю, оскільки відповідачем не було обгрунтовано необхідність застосування саме шостого методу визначення митної вартості товару, при цьому не обгрунтовано і неможливість застосування попередніх п'яти методів оцінки та не взято до уваги доданих до митної декларації первинних господарських документів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (відповідач у справі): Тернопільська митниця оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що митниця діяла в межах повноважень та відповідно вимог чинного законодавства України під час здійснення митного контролю. Апелянт стверджує, що Тернопільською митницею для визнання митної вартості послідовно застосовувалися методи визначення митної вартості. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 02.11.2015р. з'явився представник апелянта (відповідача у справі): Лось О.Р., який доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задоволити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення представника апелянта (відповідача у справі), перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 17.09.2012р. між ТзОВ "ВінкоМЕД" та DIMA Gesellschaft fur Diagnostika mbH, було укладено зовнішньоекономічний контракт на поставку товару.

Для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно з Контракту, 29.10.2012р. позивачем подано митну декларацію у якій митна вартість товару була вказана за ціною контракту.

По вказаній ВМД відповідачем було надано картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №403000006/2012/00563 від 31.10.2012р., у зв'язку з винесенням Тернопільською митницею рішення про визначення коду товару №КТ424-2012 від 31.10.2012р, згідно якого дані товари повинні класифікуватися в товарній підкатегорії згідно УКТЗЕД.

З урахуванням прийнятого митним органом рішення про визначення коду товару №КТ-424-2012 від 31.10.2012р. декларантом 01.11.2012р. було подано для проведення митного оформлення ВМД №403000006/2012/003609, в якій задекларовано товари за кодом згідно із УКТЗЕД , а також декларацію митної вартості №403000006/2012/003609.

Відповідно до декларації митна вартість товарів була вказана за ціною договору - 285,54євро.

На підтвердження заявленої митної вартості вказаних товарів, декларантом було подано митному органу ряд первинних документів: контракт від 17.09.2012р., додаток №1 до контракту від 17.09.2012р., інвойс №І-123480 від 04.10.2012р., товарно-транспортні накладні №.

Декларант був ознайомлений під підпис з переліком додаткових документів, які витребувано відповідачем на підтвердження заявленої митної вартості під підпис 01.10.2012р.

Як свідчить запис в ДМВ, декларантом було надано як додаткові документи - рекомендовані ціни для ТОВ "ВінкоМЕД".

05.11.2012р. Тернопільською митницею було прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №403000003/2012/000176/1 шляхом застосування резервного методу у зв'язку з чим, митну вартість товару було скореговано у сумі 410,80 євро, при розрахованій декларантом за ціною договору 285,54 євро.

Прийняте рішення вмотивоване тим, що у поданих декларантом документах відсутні відомості щодо складових вартості товарів, враховуючи той факт, що ним не подано додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (каталоги виробника товару, митна декларація країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, згідно п.10 контракту від 17.09.2012р. року №1 замовлення на товар зроблені покупцем та письмове підтвердження продавця) неможливо визнати вартість за основним методом визначення митної вартості. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені з ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. В результаті проведеної консультації з декларантом дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості, згідно з положенням ст. 59 і 60 Митного кодексу. Митна вартість визначена за резервним методом визначення з врахуванням інформації щодо рівня вартості пропозиції таких товарів у мережі Інтернет та з врахуванням інформації щодо товарів митне оформлення яких вже було проведено за МД №125120105/2012/277325 від 27.10.2012р.

У зв'язку із винесенням 05.11.2012р. рішення про коригування митної вартості товарів №403000003/2012/000176/1 посадовою особою відділу митного оформлення №1 митниці 06.11.2012р. надано картку відмови №403000006/2012/00565 в прийнятті МД №403000006/2012/003609 від 01.11.2012р.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до вимог п.6 ст.53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За нормами пункту 4 ст.54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Відповідно до вимог ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання, у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до вимог ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки, такі є безпідставними та не відповідають обставинам справи та бажає зазначити, що позивачем було надано до митного органу всі необхідні документи, крім того, були надані додаткові документи на вимогу митного органу. Що стосується ненаданих документів то слід зазначити наступне: декларація країни відправлення не була надана, оскільки, вартість поставки становила до 300,00 євро, а отже така декларація не оформлялася. Виписка з бухгалтерських документів не була надана, оскільки, оплата товару на момент проведення митного оформлення ще не була проведена.

Також митним органом не було вказано та обгрунтовано, які саме відомості зі складових митної вартості, які є обов'язковими при її обчисленні буди відсутні, при тому що декларантом при поданні ВМД було підтверджено документально та визначено кількісно і достовірно відомості щодо опису товару та ціни, що підлягає сплаті у відповідності до наведених розрахунків, що підлягають обчисленню і здійсненні на основі об'єктивних даних всіх складових митної вартості.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що митниця не обґрунтувала неможливість застосування головного методу визначення митної вартості товарів, одночасно застосувавши резервний метод визначення митної вартості, не надала належних доказів неможливості застосування всіх попередніх методів. Як наслідок, рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №403000003/2012/000176/1 від 05.11.2012р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Тернопільської митниці Державної митної служби України на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2013р. у справі №2-а/1970/3849/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінко МЕД" до Тернопільської митниці Державної митної служби України про скасування рішення, - залишити без задоволення.

2. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2013р. у справі №2-а/1970/3849/12, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05.11.2015р.