Справа № 653/3616/13-а
Суддя: Хоменко В. Г.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/3616/13-а
Провадження № 2-а/653/7/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

21.01.2014

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хоменко В.Г.,

при секретареві Кідалові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Громадської організації Незалежна Правозахисна Громадська організація Право на захист до директора Генічеської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №3 ОСОБА_1, про визнання дій неправомірними в звязку з порушенням права на отримання публічної інформації та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Генічеського районного суду Херсонської області звернулася Громадська організація Незалежна Правозахисна Громадська організація Право на захист в особі керівника ОСОБА_2 з позовом до директора Генічеської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №3 ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати запитану інформацію у повному обсязі, в якому просить суд визнати дії розпорядника інформації директора школи №3 ОСОБА_1 за приховування інформації і ненадання повної своєчасної відповіді на питання в інформаційному запиті, який було зареєстровано в канцелярії від 16 вересня 2013 року неправомірними; зобовязати відповідача по справі директора школи №3 ОСОБА_1 в термін пяти днів надати відповідь на поставлені питання в інформаційному запиті від 16 вересня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на запит направлений відповідачу отримав відповідь, в якій містилася не запитувана інформація, при цьому, запитувану інформацію позивачу не було надано. Крім того надаючи відповідь, з посиланням на іншу інформацію, ніж на яку було зроблено запит, остання не була підписана уповноваженою особою. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

У судовому засіданні представники позивача вимоги викладені у позові підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені у адміністративному позові. Додатково суду пояснили, що 16.09.2013 року у канцелярії Генічеської ЗОШ №3 було зареєстрований запит на отримання публічної інформації. Відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації, відповідь на вказаний запит мала б містити максимально розкриту інформацію та повинна бути надана у пятиденний строк, однак в порушення вимог закону, інформація надана з порушенням терміну, передбаченого вказаним Законом, а також не містить повної інформації з приводу запитуваної інформації. Крім того відповідь на інформаційний запит не підписана розпорядником інформації та не зареєстрована у канцелярії, а отже відповідно не може враховуватися як така.

Відповідач директор Генічеської загальноосвітньої школи №3 ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що вимога позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо надання не в повному обсязі інформації на запит від 16.09.2013 року є необґрунтованою, оскільки нею було надано відповідь на запит, який містив перелік запитань в строк, передбачений законом. При цьому також вказує, що помилково зазначену відповідь не підписала помилково. Крім того, відповідач наголошує на тому, що на момент розгляду справи у суді, надано запитувану інформацію позивачу у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закон України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року № 2939-VI (надалі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно із ст. 1 Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 5 Закону встановлено, що доступ до публічної інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Вимогами ч. 1 ст. 22 Закону визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Відповідно до ст. 23 Закону, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Твердження відповідача про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з тим, що станом на момент розгляду справи позивачу була надана відповідь, що містить попередньо запитувану ним інформацію, спростовується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, лист - відповідь відповідача не містить повної та вичерпної відповіді на п.п. 1-9 інформаційного запиту. При цьому, посилань на те, що відповідь на вказані пункти буде надана позивачу додатково зазначений лист не містить. Крім того, суд критично ставиться до доводів відповідача щодо того, що запит було надано в строк, оскільки у відповіді не вказано реєстраційний номер вихідної кореспонденції а також відсутні відомості про дату складання та надіслання цієї відповіді.

Таким чином, даним листом була надана відповідь, яка насправді не містить відповіді на запитувану інформацію та містить посилання на інформацію, що не має відношення до запитуваної. В свою чергу, позивач оскаржує дії відповідача, щодо надання в неповному обсязі інформації на запит саме від 16.09.2013 року.

Отже, усе вищенаведене свідчить про те, що відповідачем було надано не в повному обсязі інформацію на запит позивача від 16.09.2013 р. та не було надано суду доказів, які б свідчили про перешкоди для надання запитуваної позивачем інформації у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги суд приходить до висновку, що директором Генічеської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №3 ОСОБА_1, як суб'єктом владних повноважень, не спростовано доводи позивача та не доведено правомірність своїх дій у спірних правовідносинах, а, отже, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Громадської організації Незалежна Правозахисна Громадська Організація Право на Захист - задовольнити.

Визнати дії розпорядника інформації - директора Генічеської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №3 ОСОБА_1, щодо ненадання відповіді на інформаційний запит Громадської організації Незалежна Правозахисна Громадська Організація Право на Захист, неправомірними.

Зобовязати директора Генічеської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №3 ОСОБА_1 надати в пятиденний строк відповідь на питання, поставлені в інформаційному запиті ГО НПГО №55/16-09/2013-м від 16.09.2013 року, зареєстрованому в канцелярії Генічеської ЗОШ 1-3 ступенів №3 за вихідним №190 від 16.09.2013 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд в строк 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_3