Справа № 821/1907/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1907/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонської митниці Міндоходів, Херсонської митниці Державної фіскальної служби України про скасування наказу від 26.05.2015 р. № 147-о "Про звільнення з роботи" та поновлення на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці Міндоходів, -

встановив:

22 червня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Херсонської митниці Міндоходів, Херсонської митниці ДФС з позовними вимогами про скасування наказу від 26.05.2015 р. № 147-о "Про звільнення з роботи" та поновлення на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці Міндоходів.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач зазначив, що ним було написано заяву від 26.05.2015 року про звільнення його із займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). 27.05.2015 року, позивачем була подана заява про відзив його заяви про звільнення, за певних обставин, та у звязку з бажанням продовжити службу в Херсонській митниці Міндоходів, в порядку частини 2 статті 38 КЗпП України. Не враховуючи двотижневий строк, який передбачений ч.1 ст. 38 КЗпП України, оскаржуваним наказом позивача звільнено із займаної посади. Вважає оскаржуваний наказ протиправним та просить його скасувати та відповідно поновити його на посаді. З посиланням на норми Конституції України, Закону України «Про державну службу», КЗпП України обґрунтовує правомірність позовних вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про скасування наказу від 26.05.2015 р. № 147-о "Про звільнення з роботи" та поновлення на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці Міндоходів.

Представник позивача 05 листопада 2015 року заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник Херсонської митниці Міндоходів судове засідання не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення 27 жовтня 2015 року поштового відправлення №428.

Херсонська митниця ДФС 30 червня 2015 року надіслала письмові заперечення, в яких вимоги позивача не визнає з таких підстав. ОСОБА_1 подав 26 травня 2015 року до Херсонської митниці Міндоходів заяву про звільнення з посади в порядку вимог статті 38 КЗпП України, яка була невідкладно передана на розгляд керівництва. Результатом розгляду заяви є наказ про звільнення позивача з роботи від 26.05.2015 року №147-о, з яким позивача не ознайомлено, в звязку з перебуванням останнього на лікарняному. 27 травня 2015 року, після звільнення, ОСОБА_1 подав до відповідача заяву про відзив заяви про звільнення з роботи в порядку ст.38 КЗпП України. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 05 листопада 2015 року заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, зваживши доводи позивача викладені в адміністративному позові, врахувавши позицію відповідача викладену в письмових запереченнях, дослідивши надані сторонами матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що з листопада 1996 року позивач безперервно працював в митних органах на різних посадах, на всіх ділянках роботи.

27.01.2015 року позивач призначений на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Скадовськ Херсонської митниці Міндоходів.

Наказом Херсонської митниці Міндоходів від 26.05.2015 року №147-о позивача звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Скадовськ» Херсонської митниці Міндоходів за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України.

Не погоджуючись із вищенаведеним наказом позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року визначено, що у справах про звільнення за ст. 38 КЗпП суди повинні перевіряти доводи працівника про те, що власник або уповноважений ним орган примусили його подати заяву про розірвання трудового договору.

Отже, наведеними вище положеннями КЗпП України визначено, що при розірванні трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, роботодавець може звільнити працівника у день подання останнім заяви за умови, якщо працівник сам визначає цей день датою звільнення, вказавши при цьому поважну причину, яка зумовила прийняття ним рішення про звільнення (переїзд на нове місце проживання, вступ до навчального закладу, переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість тощо).

Як вбачається із заяви позивача, складеної ним 26.05.2015 року, позивач не визначив дати, з якої бажав бути звільненим та не навів обставин, які б унеможливлювали продовження роботи та були підставою для звільнення саме в день подання заяви.

Судом встановлено, що заяву про відкликання заяви про звільнення позивач надав 27.05.2015 року.

Відповідно до статті 116 КЗпП України і пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників днем звільнення вважається останній день роботи.

Аналізуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач, приймаючи 26.05.2015 року рішення про звільнення позивача, діяв всупереч встановлених статтею 38 КЗпП України гарантій щодо права працівника залишитись на роботі за умови відкликання заяви.

Разом з тим суд відмічає, що у період з 26.05.2015 року по 05.06.2015 року позивач тимчасово не працював у зв'язку із хворобою, що підтверджується листком непрацездатності серії АГМ № 520906. Обмеження щодо звільнення працівника, який знаходиться на лікарняному, стосується тільки звільнення з ініціативи власника, що встановлено ст. 40 КЗпП України, якою передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті).

За таких обставин суд дійшов висновку про незаконність наказу про звільнення позивача та його скасування, а відтак - про поновлення позивача на посаді, яку останній обіймав до звільнення.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд допускає негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 128, 158 163, 256 КАС України, суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонської митниці Міндоходів, Херсонської митниці ДФС про скасування наказу від 26.05.2015 р. № 147-о "Про звільнення з роботи"та поновлення на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці Міндоходів задовольнити.

Скасувати наказ Херсонської митниці Міндоходів від 26 травня 2015 року №147-о "Про звільнення з роботи" ОСОБА_2

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці Міндоходів з 27 травня 2015 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці Міндоходів з 27 травня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 12.3.