Справа № 826/18002/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ К/800/18358/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Амєліна С.Є.., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Київської міжрегіональної митниці Міндоходів «Про припинення перебування ОСОБА_4 на державній службі» від 2 вересня 2013 року №677-о.

Поновлено позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з 3 вересня 2013 року.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.09.2013 року по 11.03.2014 року в розмірі 32626,23 грн.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цього суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Київської регіональної митниці від 8 грудня 2000 року №825-к позивача прийнято на посаду інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення, збереження та реалізації вантажів з 11 грудня 2000 року. В подальшому позивач просувався по службі та переводився з однієї посади на іншу.

З 1 червня 2013 року і по дату звільнення позивач обіймав посаду головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів.

Наказом Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 2 вересня 2013 року №677-о на підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» припинено перебування на державній службі ОСОБА_4, головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Західний», з 2 вересня 2013 року.

Підставою для припинення перебування позивача на державній службі послугувало проведення 2 вересня 2013 року співробітниками ГУ СБУ в м. Києві і Київської області та прокуратури м. Києва слідчих дій на митному посту «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в ході яких було виявлено факт неправомірних дій під час виконання службових обов'язків, а саме: незаконного отримання ОСОБА_4 грошових коштів від суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

З наказом №677-о позивач ознайомлений 14 жовтня 2013 року через перебування на лікарняному.

Згідно ч. 2 ст. 569 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (далі - МК України) особи, вперше прийняті на службу до органів доходів і зборів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Позивачем 8 грудня 2000 року прийнято Присягу державного службовця.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) передбачено, що державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої ст. 17 цього Закону.

За приписами ч. 1 ст. 14 Закону №3723-XII за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення.

Частиною другою цієї статті передбачено, що до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу, як попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону №3723-XII регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів митного контролю, здійснюється згідно з цим Законом, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно ч. 3 ст. 569 МК України правове становище посадових осіб органів доходів і зборів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Частиною 1 ст. 30 МК України передбачено, що посадові особи та інші працівники органів доходів і зборів, які прийняли неправомірні рішення, вчинили неправомірні дії або допустили бездіяльність, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб, несуть кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та іншу відповідальність відповідно до закону.

Оскільки Митий кодекс України та Закон України «Про державну службу» не містить видів дисциплінарної відповідальності, тому застосуванню підлягає стаття 147 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України, затвердженої наказом Державної митної служби України від 13 серпня 2010 року №918 (далі - Інструкція), визначено приводи, підстави, мету, порядок призначення і проведення службового розслідування, прийняття за ним рішень, виконання цих рішень, формування матеріалів службового розслідування у справі, а також права та обов'язки посадових осіб митної служби України під час їх проведення.

Згідно абз. 9 п. 1.2 Інструкції службове розслідування - це комплекс заходів, що здійснюються в межах компетенції відповідно до цієї Інструкції з метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин вчинення посадовою особою дисциплінарного або іншого правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини, її ступеня, а також установлення інших подій, обставин, що потребують з'ясування під час проведення таких заходів. З'ясування обставин порушення трудової дисципліни посадовими особами митної служби здійснюється відповідно до вимог Кодексу законів про працю України, Закону № 3723-XII, Статуту та правил внутрішнього трудового розпорядку митного органу (пункт 1.4 Інструкції).

Отже, і порушення Присяги, і дисциплінарне правопорушення можуть бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби. Припинення державної служби у зв'язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність державних службовців можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення державним службовцем достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень.

Оскільки припинення державної служби на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону № 3723-XII є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи митної служби України дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу має бути мотивовано.

Так, Кодексом законів про працю України передбачено декілька видів дисциплінарних стягнень - це догана та звільнення. Окрім цього Законом України «Про державну службу» передбачені такі заходи дисциплінарного впливу як попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Інструкцією.

Проте, судами встановлено, що відповідачем не було проведено службове розслідування. Підставою для припинення перебування позивача на державній службі послугувало проведення 2 вересня 2013 року співробітниками ГУ СБУ в м. Києві і Київської області та прокуратури м. Києва слідчих дій на митному посту «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів. В ході вказаних слідчих дій, на думку відповідача, було виявлено факт неправомірних дій позивача під час виконання службових обов'язків.

Згідно постанови прокуратури м. Києва від 8 січня 2014 року кримінальне провадження №0000946 від 31.10.2013 року щодо службових осіб митниці, які вимагали у громадянина ОСОБА_5 неправомірну вигоду за не створення ними перешкод останньому під час митного оформлення вантажів, було закрито у зв'язку з відсутністю в діях, зокрема, головного інспектора відділу митного оформлення №1 МП «Західний» КММ ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог і визнав протиправним та скасував наказ Київської міжрегіональної митниці Міндоходів «Про припинення перебування ОСОБА_4 на державній службі» від 2 вересня 2013 року №677-о.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог про поновлення позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з 3 вересня 2013 року та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи касаційної скарги зроблених цим судом висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскарженого судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

С.Є. Амєлін

І.В. Штульман