Справа № 804/5464/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 рокусправа № 804/5464/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Пакстандарт" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 89 950,50 грн., в тому числі 59 967,00 грн. за основним зобов'язання та 29 983,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 р. адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 03.04.2015 року №.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Пакстандарт" зареєстроване як юридична особа 26.09.2007 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Посадовою особою Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в період з 10.02.2015 року по 14.02.2015 року на підставі наказу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 09.02.2015 року №68 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Завод Пакстандарт» щодо дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Оптоторг» () та ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт» () за жовтень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки №226/04-65-22/32723849 від 16.02.2015 року.

За результатами розгляду поданих позивачем заперечень на акт перевірки від 16.02.2015 року №226/04-65-22/32723849 податковий орган наказом №136 від 05.03.2015 року призначив проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість, по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Оптоторг» () та ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт» () за жовтень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 16.03.2015 року №530/04-65-22-04/32723849.

На підставі вказаного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2015 року, яким ТОВ «Завод Пакстандарт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 89 950,50 грн., в тому числі 59 967,00 грн. за основним зобов'язанням та 29 983,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За висновками акту перевірки податковим органом встановлені порушення п. 198.1, п.198.2, п.198.6, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в розмірі 59 967,00 грн., а саме: у жовтні 2014 року на суму 59 967,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що підставою для зазначеного вище донарахування став висновок податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Оптоторг» та ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку , що господарські операції ТОВ «Завод Пакстандарт» з ТОВ «Оптоторг» та ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт» є реальними, направленими на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами, що дає право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку, зокрема при визначенні об'єкту оподаткування податком на додану вартість

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01.09.2014 року ТОВ «Завод Пакстандарт» (Покупець) було укладено договір з ТОВ «Оптоторг» (Продавець) за №01-09-01 відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити сировину та матеріали, необхідні для виробництва гофротари, загальна кількість якого, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру визначаються Сторонами у накладних на постачання цього Товару.

Виконання договору №01-09-01 від 01.09.2014 року між ТОВ «Завод Пакстандарт» та ТОВ «Оптоторг» підтверджується відповідними накладними, рахунками та податковими накладними.

Також, позивачем ТОВ «Завод Пакстандарт» (Покупець) 06.10.2014 року було укладено договори з ТОВ «Будівельна компанія «Універсал моноліт» (Продавець) за №06-10-01 та №06-10-02 згідно яких Продавець зобов'язується передати у власність покупця, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити будівельні матеріали та супутні товари необхідні для ремонту та будівництва.

На підтвердження виконання зазначених вище договорів позивачем надані відповідні накладні, рахунки, товарно-транспортні накладні та податкові накладні.

Сума податку на додану вартість сплаченого за вказаними вище договорами була включена позивачем до податкового кредиту у жовтні 2014 року.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для формування податкового кредиту по ПДВ платник повинен підтвердити належними та достовірними документами факт придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях та пред'явити оформлені належним чином податкові накладні, складені постачальником з урахуванням сум податку на додану вартість.

Усі здійснювані платником господарські операції мають опосередковуватися складенням первинних документів, що відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Подання платником належним чином оформлених документів, передбачених законодавством у сфері оподаткування, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе, що відомості у цих документах є неповними, недостовірними та (або) протирічливими.

Так, факт здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Оптоторг» та ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт» підтверджується відповідними первинними документами, які містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб та були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що не заперечується відповідачем.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.

Отримані товарно-матеріальні цінності було використано позивачем у власній господарській діяльності, що відображено у бухгалтерському обліку та підтверджується відповідними документами.

При цьому, як вбачається з встановлених судом обставин справи та підтверджується наявними у ній доказами, у розглядуваному випадку висновок податкового органу про те, що операції між «Оптоторг», ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт» та ТОВ «Завод Пакстандарт» не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, які економічно необхідні для здійснення діяльності зроблений з посиланням на податкову інформацію, отриману від ДПІ Шевченкіському районі ГУ Міндоходів у м.Києві «щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Оптоторг» за жовтень 2014р. від 05.12.2014 р. №398/22-08 та «щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт» за жовтень 2014р.» від 14.01.2015р. №12/22-01.

Тобто висновок податкового органу сформований на припущеннях, оскільки не ґрунтується на дослідженні первинних документів.

Водночас, відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності названого постачальника.

Тому суд апеляційної вважає за необхідне зазначити, що податкова інформація щодо контрагентів позивача, на підставі якої встановлено допущені останніми порушення, не є підставою для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки невиконання свого зобов'язання однією із сторін господарських відносин не може вважатись підтвердженням наявності мети ухилення від сплати податків та отримання податкової вигоди іншою стороною.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, а тому платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Окрім того, в силу закону наявна у податкового органу інформація щодо допущення порушень контрагентом позивача, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк така інформація не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

За таких обставин у суду відсутні підстави для невизнання поданих позивачем первинних документів, які містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст та обсяг спірних операцій, як неналежне документальне підтвердження їх виконання.

Таким чином, висновки податкового органу, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

Щодо доводів податкового органу про недоліки товарно-транспортних накладних, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що наявність в товарно-транспортних накладних певних недоліків при наявності інших документів, які підтверджують факт його передачі покупцю, а також використання у власній господарській діяльності, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права віднести суму сплаченого ПДВ при придбанні цього товару до податкового кредиту.

Кім того, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товар перевозився автомобілем МАЗ д/н АЕ 7098 АС, що перебуває в оренді у ТОВ «Завод Пакстандарт» на підставі договору оренди транспортного засобу №28/02-А/М від 28.02.2014 року, та навантажувався зі складських приміщень, а не з юридичних адрес контрагентів, що і було відображено в товарно-транспортних накладних та не протирічить чинному законодавству.

Безпідставними також є висновки податкового органу щодо неможливості перевезення отриманої позивачем кількості товару, відображеним в ТТН напівпричепом, з огляду на перевезення товару за два рази.

Доводи відповідача щодо не підтвердження розвантаження товару, також спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями свідка, допитаного судом першої інстанції в ході розгляду справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Також безпідставними є посилання податкового органу на анулювання 22.01.2015 року свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт», з огляду на чинність свідоцтва на час вчинення господарських операцій.

Доводи контролюючого органу щодо невідповідності банківських реквізитів та закриття розрахункового рахунку спростовуються поясненнями та відповідними доказами, наданими позивачем, щодо обставин, якими були викликані вказані податковим органом розбіжності.

За таких обставин у суду відсутні підстави для невизнання поданих позивачем первинних документів, які містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст та обсяг спірних операцій, як неналежне документальне підтвердження їх виконання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка правовідносинам між позивачем та його контрагентом, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим