Справа № 821/2919/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2919/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Цюрупинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - позивач, Цюрупинська ОДПІ) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1В.), у якому просить стягнути податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 3955,63 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб. Проте, відповідачем не сплачено грошове зобов'язання зі сплати єдиного податку за грудень 2013 року - вересень 2014 року у сумі 2400,63 грн. Крім цього, відповідачем не сплачено грошове зобов'язання за податковими повідомленнями - рішеннями від 17.12.2014 року № у сумі 1555,00 грн., а тому позивач просить суд стягнути вказану заборгованість з відповідача.

В судове засідання, призначене на 05 листопада 2015 року, представники сторін не прибули.

05 листопада 2015 року позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи поштова кореспонденція, направлена на адресу відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка повернулась до суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частиною 4 ст.128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 15.04.2013 року зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Згідно заяви від 17.04.2013 року ФОП ОСОБА_1 з 01.05.2013 року є платником єдиного податку 2 групи.

Відповідно до пп. 291.2, 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема: перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно пп. 293.1., 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування ОСОБА_1 обрано види діяльності згідно з КВЕД - 96.09 надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у., 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, при цьому, ставка єдиного податку для такого виду господарської діяльності становить 20% відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що у 2013 році складала - 229,40 грн., а у 2014 році - 243,60 грн.

Пунктом 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Судом згідно зворотного боку інтегрованої картки платника податків встановлено, що відповідач не сплатив єдиний податок за грудень 2013 року у сумі 208,23 грн., за січень - вересень 2014 року у сумі 2192,40 грн. (243,60 грн.*9).

Також, податковим органом було прийнято податкове повідомлення - рішення від 17.12.2014 року № про нарахування штрафної санкції у сумі 1555,00 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, яке було направлено відповідачу 19.12.2014 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового відправлення.

Згідно з п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази оскарження вищевказаного податкового повідомлення - рішення, а тому у ФОП ОСОБА_1 виникає обов'язок щодо сплати визначеного в ньому грошового зобов'язання відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Проте, згідно зворотного боку інтегрованої картки платника податків, грошове зобов'язання за податковим повідомленням - рішенням у сумі 1555,00 грн. відповідачем не сплачено.

Таким чином, загальна сума несплаченого грошового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб складає 3955,63 грн. (2400,63 грн. (основний платіж) + 1555,00 грн. (штрафні санкції)).

Положеннями пп.14.1.175 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За таких обставин, якщо платник податку не сплатив у встановлені строки узгоджені грошові зобов'язання, вони стають податковим боргом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, відповідачу 08 квітня 2014 року була направлена податкова вимога від 17.03.2014 року №666-25 на суму 451,83 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового відправлення.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Проте, згідно інтегрованої картки платника податків по платежу "єдиний податок з фізичних осіб", загальна сума податкового боргу у розмірі 3955,63 грн. залишається не погашеною.

Відповідно до пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 87.11 п. 87 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Оскільки, сума несплаченого податкового боргу підтверджена наявними у справі документами, а відповідач не скористався правом надати суду письмові заперечення щодо позовних вимог або докази погашення податкового боргу, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Цюрупинської ОДПІ про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 3955,63 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до місцевого бюджету податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 3955,63 грн. (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят п'ять гривень 63 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8.2.3