Справа № 463/3375/15,2а/463/156/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Справа № 876/9343/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 05 серпня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, управління природніх ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування ЛМР, третя особа - ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідачів- Львівської міської ради, Управління природніх ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування ЛМР, третьої особи - ОСОБА_1, в якому просить визнати незаконною бездіяльність Львівської міської ради щодо неприйняття рішення за її заявою від 16 квітня 2015 року про надання дозволу на погодження проекту землеустрою земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,600 кв.м. для ведення садівництва, зобов'язати Управління природніх ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування ЛМР підготувати проект ухвали про надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по відведенню зазначеної вище земельної ділянки.

Крім того, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить довести до відома Львівської міської ради, Управління природніх ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування ЛМР про наявність судового спору щодо спірної земельної ділянки, зобов'язати останніх утриматись від проведення будь- яких дій, які б стосувалися даної земельної ділянки до вирішення спору по суті.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 05 серпня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено. Доведено до відома Львівської міської ради, Управління природніх ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування ЛМР про наявність судового спору щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,600 кв.м. з метою утримання від прийняття будь- яких рішень щодо спірної земельної ділянки.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, третя особа- ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивачем не наведено підстав для забезпечення позову, позов забезпечено у формі, яка не передбачена чиним законодавством, а також судом першої інстанції не мотивовано існування очевидої небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.

Апелянт (третя особа)- ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Представник апелянта (третьої особи)- ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Позивач- ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу, у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Представник позивача - ОСОБА_5 у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обґрунтування забезпечення позову відповідають нормам ст.117 КАС України.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Підставами для забезпечення адміністративного позову, які передбачені ст.117 КАС України, є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, необхідність забезпечення позову ґрунтується на недопущенні вчинення будь- яких дій відповідачами щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,600 кв.м. до вирішення спору по суті, оскільки предметом спору є вирішення питання відповідача щодо розгляду заяви позивача щодо затвердження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки призначеної для ведення садівництва, розташованої у АДРЕСА_1.

Даючи правову оцінку даному клопотанню та доводам апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що позивач в силу вимог ст.ст. 69, 71 КАС України довів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача, а тому наявні підстави для забезпечення адміністративного позову, оскільки невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, щодо яких є клопотання позивача, призведе до того, що відновлення її прав буде потребувати значних зусиль.

Колегія суддів звертає увагу на те, що способу, яким просить позивач забезпечити позов, чинним КАС України не передбачено, разом з тим, спосіб забезпечення позову повинен бути зазначений у формі зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, або заборони вчиняти певні дії, співрозмірним заявленим позовним вимогам, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, дійшов правильного висновку про наявність підстав для забезпечення позову, разом з тим, забезпечив позов у спосіб, який чинним процесуальним законодавством не передбачено, а тому такий у цій частині необхідно змінити, у зв'язку з чим доводи позивача в цій частині є підставними, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду в цій частині змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 05 серпня 2015 року про забезпечення позову у справі № 463/3375/15, 2-а/463/156/15 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в такій редакції:

«Заборонити Львівській міській раді вчиняти будь- які дії щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,600 кв.м. до вирішення спору по суті».

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 06 листопада 2015 року.