Справа № 22-а-27002/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Олійника В.І.,

суддів Панасюка С.П., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду м. Біла Церква Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2010року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області, про перерахунок доплати до пенсії, -

в с т а н о в и л а :

Позивач в квіні 2010 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є потерпілим від аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив, з урахуванням уточнень, визнати дії відповідача щодо нарахування вищезазначеної доплати до пенсії неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії за період з 22.05.2008 року по 30 травня 2010 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2010 р. позов задоволено. Визнано відмову відповідача у проведенні перерахунку та виплати позивачеві доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до вимог ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату доплату до пенсії позивачеві за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до вимог ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її в розмірі однієї мінімальної заробітної плати визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, починаючи з 22.05.2008 року по 30.05.2010 року з врахуванням виплачених сум.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановленої законом.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території посиленого радіоекологічного контролю підвищуються на одну мінімальну заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач мешкає в м. Біла Церква Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком. Відповідно до ст.ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Проте вказана доплата до пенсії виплачувалася позивачу з 2008р. на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням його прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. необґрунтовані, поскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено розмір підвищення у кратному мінімальному заробітку. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2010 р. залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)