Справа № 22-а-24557/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі: головуючого Воробйової Н.С.,

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну' справу за апеляційною скаргою Управління праці і соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому Київської області про перерахування та виплату недоотриманої суми щомісячної доплати працюючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, -

встановила:

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив з врахуванням уточнень визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті йому щомісячної доплати до заробітної плати як працюючому в зоні посиленого радіологічного контролю, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплатити на його користь недоотриману суму щомісячної грошової доплати, яка за період з січня 1998 по червень 2009 року.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачеві щомісячної доплати, як працюючій в зоні посиленого радіологічного контролю згідно вимог ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними, зобов'язано відповідача перерахувати належну позивачеві за період з березня 2007 року по березень 2010 року, як працюючій в зоні радіоекологічного контролю, щомісячну грошову доплату. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необгрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач є особою, яка на даний час працює в зоні посиленого радіологічного контролю та має право на доплату за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати як особа, яка працює в зоні посиленого радіологічного контролю відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно копії довідки позивача вона працює в Фастівському відділенні Ощадного банку України з 15 лютого 1999 року по даний час, на посаді провідного економіста (а.с. 5).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд не обґрунтовано виходив з положень ст. З Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийшов до не правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно- правових актів має право на одержання недоотриманої доплати як особа, яка працює в зоні посиленого радіологічного контролю з за період з березня 2007 року по березень 2010 року з врахуванням однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 06.06.1996 р. були передбачені доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в залежності від розміру мінімальної заробітної плати.

В редакції Закону від 28.12.2007 р., частину другу та першу ст. 39 Закону «Про статус чорнобильців» замінено однією частиною, згідно з якою, громадянам, які працюють в зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону «Про статус чорнобильців», роз'яснення порядку застосування Закон провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язко для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян.

Розподіл бюджетних коштів на потреби соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи між розпорядниками коштів нижчого рівня здійснюється Міністерством праці та соціальної політики.

Слід зазначити, що порядок використання коштів Державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 до сьогоднішнього дня не змінений та не скасоващш а тому здійснення компенсаційних виплат громадянам не може бути проведене у інший спосіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року N 936 «Про затвердження "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936 „Про затвердження "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" п. 5 зазначено «Соціальні виплати, доплати ( види допомоги), передбачені підпунктами 5-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці»

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і прийняття рішення про задоволення позову.

З викладених вище підстав колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки відмова УПСЗН Фастівського міськвиконкому Київської області у виміні недоплачених сум щомісячної доплати як працюючому в зоні посиленого радіоекологічного конт]^^, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є правомірною, оскільки УПСЗН, діяло на підставі діючого законодавства у межах повноважень та у спосіб, що був передбачений законами України, і права позивача порушені не були.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду від від 29 червня 2010 року та про прийняття нового про відмову у задоволенні заявлених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія

суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області задоволити. _

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2010 року скасуваттг та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому Київської області про перерахування та виплату недоотриманої суми щомісячної доплати працюючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого адміністративного суду України після набрання законної сили.