Справа № 2-а-184/10
Суддя: Стамбула Н. В.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комсомольський районний суд м.Херсона
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року Комсомольський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого - судді Стамбула Н.В.

при секретарі - Францішко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до посадової особи головного державного податкового ревізора-інспектора управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції м.Херсона ОСОБА_2, третя особа - Державна податкова інспекція у місті Херсоні про визнання дій посадової особи протиправними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення. -

В С Т А Н ОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій посадової особи головного державного податкового ревізора- інспектора управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції м.Херсона ОСОБА_2 та скасування складеного останнім стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення №281 від 17.08.09 р. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163 КУпАП відмову у проведенні позапланової виїзної перевірки. Позивач вважає дії посадової особи протиправними, оскільки ст.163 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб державної податкової служби, у той час, як дії зазначеної посадової особи при відсутності відповідного рішення суду, як законодавчо встановленої підстави для проведення позапланової документальної перевірки, є незаконними, тому не підлягали виконанню. Крім того, позивач, перебуваючи на посаді головного бухгалтера підприємства, не наділений адміністративними повноваженнями вирішувати питання щодо надання чи не надання дозволу на проведення перевірок на підприємстві, оскільки такі питання знаходяться у компетенції керівника підприємства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач та представник залученої за його клопотанням третьої особи ДПІ у м.Херсоні позовні вимоги не визнали, вважають свої дії законними, оскільки відповідач діяв на підставі наказу ДПІ у м.Херсоні від 6.08.09 р. №572 «Про проведення позапланової виїзної перевірки». Твердження позивача, що право на проведення позапланової перевірки податковий орган може реалізувати лише на підставі рішення суду вважають помилковим.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встанволено, що 6 серпня 2009 року, на підставі пункту 8 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" начальником ДПІ у м.Херсоні був виданий наказ N 572 про проведення позапланової виїзної перевірки. На виконання зазначеного наказу податковим органом видано направлення на проведення позапланової виїзної перевірки N 1520/23-5 від 13 серпня 2009 року, але відповідачеві було відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що складено відповідний акт N 1453/23-5/31048021 від 14 серпня 2009року.

У відповідності до частини 7 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду. Орган державної податкової служби, який ініціює проведення позапланової виїзної перевірки, подає до суду письмове обгрунтування підстав такої перевірки та дати її початку і закінчення, склад осіб, які будуть проводити таку перевірку, документи, які відповідно до частини шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої перевірки, інформацію про вид та кількість перевірок, проведених органами державної податкової служби щодо суб'єкта господарської діяльності та наслідки таких перевірок за попередні три роки, а також на вимогу суду - інші відомості. У розгляді питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки мають право брати участь представники суб'єкта господарської діяльності. Повідомлення про місце, дату та час розгляду питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки направляється не пізніше ніж за три робочі дні до дати такого розгляду.

Згідно частини 7 статті 11 -1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (в редакції Закону України від 25.03.2005 р. N 2505-IV), позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Відповідно до частини 8 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні": позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Аналіз частини 7 статті 11-1 у новій редакції Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та частини 8 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" вказує на те, що податкові органи вправі проводити позапланові перевірки без рішення суду, на підставі виникнення обставин, викладених у статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом лише - у випадках проведення такої перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка, що мала бути проведена на підставі наказу начальника ДПІ у м.Херсоні N 572 від 6 серпня 2009 року не стосується повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі" чи «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тому суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 7 та ч. 8 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", відповідач міг бути допущений до проведення перевірки лише на підставі та при наявності відповідного рішення суду.

Що стосується питання адміністративної відповідальності позивача за відмову від допуску відповідача 14 серпня 2009 року до проведення перевірки, суд вважає, що таку відповідальність не може бути покладено на позивача, оскільки у відповідності до п.7 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.95 р. №996 та «Посадової інструкції головного бухгалтера», затвердженої генеральним директором ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус», позивач, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус», не наділений владними повноваженнями прийняття рішень щодо допуску чи не допуску перевіряючих до проведення перевірок підприємства, оскільки вирішення таких питань знаходиться у компетенції генерального директора підприємства.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із акту від 14.08.09 р. №1453/23-5/31048021, за фактом не допуску до проведення перевірки підприємства «Автомобільний завод «АнтоРус» було складено два аналогічних протоколи №280 та №281, один з яких на позивача, другий на генерального директора, тобто, на посадових осіб з різним обємом службових повноважень, без визначення, ким із зазначених посадових осіб було відмовлено у проведенні перевірки, тобто відповідачем не надано беззаперечних доказів скоєння саме позивачем адміністративного правопорушення, предбаченого ч.1 ст.163 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевказане, повно та всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 70, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 17.08.2009 року № 281 відносно ОСОБА_1.

Визнати протиправними дії головного державного податкового ревізора-інспектора управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_2 щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення № 281 від 17.08.2009 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративно со суду через Комсомольський районний суд міста Херсона, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя: Н.В. Стамбула