Справа № 826/15261/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 листопада 2015 року № 826/15261/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомКиївського міського центру зайнятості
доОСОБА_1
про стягнення заборгованості у сумі 157, 16 грн.,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 157,16 грн.

Представник позивача надіслав клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, письмової позиції щодо поданого позову суду не надав.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєструвався в Деснянському районному центрі зайнятості (далі РЦЗ), як такий, що шукає роботу.

З даного приводу відповідач подав заяву до РЦЗ з проханням надати статус безробітного від 19.01.2015 року, в якій особисто повідомив службу зайнятості про те, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі: не забезпечує себе роботою самостійно; пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує; не є суб'єктом підприємницької діяльності; не отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку; допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною-інвалідом, інвалідом І групи, особою похилого віку яка потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який потребує постійного стороннього догляду; не є членом селянського господарства; не є фермером або членом фермерського господарства; не навчається на денній (очній) формі навчання, де власноручно поставив свій підпис.

Зважаючи на таке, на підставі Наказу Деснянського РЦЗ № НТ 150119 від 19.01.2015 року, згідно зі ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20 листопада 2000 року № 307, відповідачу був наданий статус безробітного з 16.01.2015 року.

В подальшому, відповідно до ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. І Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 р. № 307 (далі - Порядок № 307), відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 20.05.2014 року.

Наказом Деснянського районного центру зайнятості № НТ150123 від 23.01.2015 року розпочато виплату по безробіттю з 23.01.2015 року.

Відповідно до наказів від 16.03.2015 року №НТ 150206, від 04.06.2015 року №НТ150604, від 04.06.2015 року №НТ 150604 позивачу скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до пп. « 5» п.5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп.5 п. 5.4 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» на строк до 90 к.д., відповідно: з 06.02.2015 по 20.02.20185, з 23.01.2015 по 22.04.2015, з 23.04.2015 по 07.05.2015.

Як вбачається з акту №226 від 28.05.2015 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Філія «АБСОЛЮТ-КИЇВ» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД з 18.12.2014 року по 26.12.2014 рік, та був звільнений 26.12.2014 за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпПУ.

Отже, станом на день подання заяви про надання статусу безробітного відповідач був звільнений 26.12.2014 року з Філія «АБСОЛЮТ-КИЇВ» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпПУ, а не як зазначає позивач згідно з п. 1ст. 36 КЗпПУз ТОВ «Компанія EJIKOP».

Згідно Наказу від 04.06.2015 №НТ 150604 було припинено виплату відповідачу допомоги по безробіттю.

Наказом від 05.06.2015 року №1564 зобов'язано відповідача повернути незаконно отриману ним суму матеріального забезпечення протягом 15 робочих днів після отримання особою повідомлення.

Деснянським районним центром зайнятості було направлено відповідачу 05.06.2015 року рекомендований лист з повідомленням про добровільне повернення коштів у розмірі 157,16 грн. протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення. Повідомлення було повернуто отримане позивачем 09.06.2015 року.

Згідно з довідкою розрахунку № 2316 від 05.06.2015 року нарахований відповідачу дохід за період з 23.01.2015 року по 27.01.2015 року становить 157,16 грн. та підлягає поверненню.

У зв'язку з несплатою коштів у добровільному порядку позивач звернувся до суду.

Оскільки Деснянський районний центр зайнятості, наказом якого відповідачу було надано статус безробітного, є структурним підрозділом Київського міського центру зайнятості без статусу юридичної особи, позивачем по справі є Київський міський центр зайнятості.

Відповідно до пунктів 1 та 3 статті 18 цього Закону для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення. Діяльність державної служби зайнятості фінансується за рахунок коштів державного фонду сприяння зайнятості населення, передбачених на ці цілі.

Згідно з ч.ч. 2 і 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі в наслідок умовного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до чинного законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечень та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. ст. 7, 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі звільнення з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін ( на 90 календарних днів).

Згідно абз. 2,3 пп. 2.4 п.2 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому одноразової її виплати для організації безробітними підприємницькоїдіяльності» затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000р. № 307, виплата допомоги по безробіттю особам, звільненим з останнього місця роботи чи служби за власним бажанням без і ж них причин, у перші 90 календарних днів не здійснюється,

Виплата допомоги таким особам починається з 91 календарного дня у розмірі 80 відсотків до визначеного терміну.

Особам, звільненим з останнього місця роботи за угодою сторін, виплата допомоги по безробіттю починається з дня її призначення у розмірі 100 відсотків до визначеного терміну, а саме з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості відповідно до п. 3 ст. Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Отже, особам, які були звільнені з останнього місця роботи за угодою сторін виплата допомоги по безробіттю скорочується на 90 календарних днів, починаючи з 271 дня.

У зв'язку з тим що виплата допомоги по безробіттю призначається на підставі запису про звільнення у трудовій книжці безробітного, а відповідач надав недостовірні дані про останнє місце роботи, виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 не була вчасно скорочена як того вимагає законодавство, тому, як наслідок виникла переплата у сумі 157,16 грн.

На момент постановлення рішення у справі у суду відсутні відомості щодо оскарження відповідачем в судовому чи в адміністративному порядку дій та рішень позивача.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем-фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Київського міського центру зайнятості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( код НОМЕР_1) на користь Київського міського центру зайнятості (юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, р/р 0001 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код 03491091) кошти у розмірі 157,16 грн. (сто п'ятдесят сім гривень 16 коп.)

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур