Справа № 707/1980/15-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/1980/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Соколишина Л.Б. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення 47 сесії 6-го скликання від 12.03.2015, рішення 49 сесії 6-го скликання 12.06.2015 щодо відмови в наданні дозволу на замовлення в організації, яка має дозвіл (ліцензію) на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0475 га в натурі (на місцевості) для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання розглянути заяву про надання дозволу замовити в організації, яка має дозвіл (ліцензію) на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0475 га в натурі (на місцевості) для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_2 - задовольнити частково, а постанову Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 06 жовтня 2015 року - скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, згідно з Державним актом серії НОМЕР_1 на право користування землею Садівничому товариству «Дніпро» надано в безстрокове і безоплатне користування 43,33 гектара землі в межах згідно з планом землекористування для колективних садів.

Відповідно до довідки від 21.03.2015 №592, виданої Садівничим товариством «Дніпро» позивач з 20.12.2014 є членом Садівничого товариства «Дніпро» та має в користуванні земельну ділянку НОМЕР_2, площею 475 кв.м.

З метою замовлення у організації, що має відповідну ліцензію на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, для індивідуального садівництва, позивач звернувся з заявою про надання такого дозволу на звернення, до сільського голови с. Червона Слобода, Черкаського району.

Рішенням 47 сесії 6-го скликання Червонослобідської сільської ради від 12.03.2015 № 47-13 позивачу відмовлено у задоволенні його заяви, у зв'язку з тим, що земельна ділянка знаходиться у межах нормативно визначеної 100 метрової прибережної захисної смуги.

За результатами повторного розгляду заяв позивача на 48 сесії сільської ради, від 29.04.2015 та на 49 сесії від 12.06.2015, було відмовлено, з причини розміщення земельної ділянки, якою користується позивач у нормативно визначеній 100 метровій прибережній захисній смузі.

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У справі, що розглядається, спір стосується питання щодо надання дозволу на замовлення виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0475 га в натурі (на місцевості) для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві користування Садівничому товариству «Дніпро».

Таким чином, предметом спору є земельна ділянка, що перебуває у користуванні іншої особи, а відтак правовідносини, що виникли належать до цивільного права.

В своєму рішенні від 07.07.2015 №21-34а15 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Не обговорюючи питання правильності застосування судами норм ЗК, колегія суддів вважає, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно "суду, встановленого законом". Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

В даному випадку свої позовні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 1 ст. 35 Земельного кодексу України він має право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Поряд з цим слід зазначити, що ч.ч. 4, 6 ст. 35 Земельного кодексу України до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Враховуючи, що предметом даного спору є правомірність рішення відповідача щодо вирішення питання про надання дозволу на замовлення виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, що належить на праві користування Садівничому товариству «Дніпро», колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції помилково розглянуто справу в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не вірно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення неправомірного рішення. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2015 року - скасувати, а провадження у справі закрити та роз'яснити позивачу, що справу належить до юрисдикції цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 203, 205, 206 та 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2015 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2, що розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення, належить до юрисдикції цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.