Справа № 804/8665/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 р. Справа № 804/8665/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інпротех» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.01.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інпротех» звернулося з позовом до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненого позову від 27.07.2015р., просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015р. в повному обсязі.

У судовому засіданні 19.10.2015р. представник позивача в усному порядку уточнила позовні вимоги в частині зазначення дати прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення і пояснила, що вірною датою прийняття оспорюваного рішення є 06.01.2015р., яке і є предметом заявленого позову та при складанні вищевказаної позовної заяви у вказаній частині була допущена технічна помилка.

22.10.2015р. на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення у яких позивач уточнив позовні вимоги та просив скасувати повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. в редакції від 22.04.2015р.

Судом уточнена позовна заява від 22.10.2015р. була прийнята до розгляду частково в частині уточнення позову що стосується зазначення позивачем дати прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення - 06.01.2015р. (замість 16.01.2015р.), а в частині зміни предмету позову про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2015р. уточнена заява повернута позивачеві з підстав того, що уточнена заява про зміну предмету позову про скасування іншого податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2015р. на загальну суму 187294,41 грн. була подана на стадії судового розгляду справи після дослідження доказів у справі та оголошення перерви у судовому засіданні для надання позивачем додаткових документів, тоді як згідно ст.137 Кодексу адміністративного судочинства України заява про зміну предмету позову може бути подана лише до початку судового розгляду справи, що підтверджується змістом журналів судового засідання від 19.10.2015р. та від 04.11.2015р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перевірки, проведені ДФС України та ГУ ДФС у Дніпропетровській області є необєктивними, поверхневими, формальними, висновки, викладені у акті перевірки від 22.12.2014р. та у рішеннях не відповідають діючому податковому законодавству та існуючим фактам, спростовуються наданими документами, а тому вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. винесене на припущеннях інспектора ДПІ у звязку з чим підлягає скасуванню. Також позивач посилається і на те, що відповідачем в порушення вимог п.78.4 ст.78, п.79.2 ст.79 ПК України наказ про проведення перевірки до початку проведення такої перевірки не був вручений позивачеві, а був отриманий позивачем лише 30.12.2014р. та вказане позбавило позивача можливості бути присутнім під час проведення перевірки, яку розпочато 18.12.2014р. та закінчено 22.12.2014р. та позивач не зміг надати в повному обсязі документи, що повязані з предметом перевірки. Окрім того, представник позивача посилається і на те, що висновки акту перевірки про не надання сертифікату якості не відповідають дійсності, так як вказані документи були надані до первісної скарги, яким податковою інспекцією жодної оцінки надано не було. В частині висновків податкового органу про неналежне оформлення товарно-транспортної накладної (ТТН), то представник позивача посилається на те, що ТТН не є перинним документом бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Також позивач посилається і на правову позицію Верховного Суду України, висловлену в рішенні від 27.01.2015р., якe суд повинен застосувати до спірних відносин згідно ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України та позицію Вищого адміністративного Суду України у своїх рішеннях у справах №К/800/24755/14, №К/800/61508/13, №К/9991/32667/11. Також додатково у письмових поясненнях позивач вказав на те, що позивачем оскаржувався наказ на проведення вищевказаної перевірки та дії податкової органу з проведення перевірки, проте за результатами розгляду адміністративної справи №804/1381/15 17.02.2015р. позивачеві було відмовлено в позові з підстав того, що дії з проведення перевірки були проведені та складено акт перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових запереченнях просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю посилаючись на те, що позивачем до перевірки не надано сертифікатів якості, а ТТН оформлені з порушеннями п.8.25, п.8.26, п.11.9 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 січня 1995р. №7 по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Клістрон Трейдінг» згідно договорів поставки. Отже, представник відповідача вважає, що виписані ТТН на доставку товару від ТОВ «Клістрон Трейдінг» не можна вважати належно оформленими; в ТТН не вказано номер посвідчення водія, не вказано бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника), не зазначено час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження, тобто не має можливості дослідити час прибуття вантажу, час вибуття вантажу, можливого простою, відсутній підпис відповідальної особи, що ставлять під сумнів факт перевезення товару/обладнання.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 26.10.2015р. та до 04.11.2015р.

Судом у ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інпротех» 25.03.2004р. зареєстровано як юридична особа за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікізде, буд. 67/1, перебуває на обліку в Криворізькій південній ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків та обовязкових платежів до бюджету з 05.04.2004р., є платником ПДВ, що підтверджується відомостями, наведеними в акті перевірки №1193/22.05/32693825 від 22.12.2014р. та не оспорюється сторонами (а.с. 75-86, 123-134).

У період з 18.12.2014р. по 22.12.2014р. податковою інспекцією на підставі наказу №1098 від 18.12.2014р., згідно п.20.1.4 п.20.1 ст.20, абз.1,4,6, п.п.75.1.2 п.75.1, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Клістрон Трейдінг» за серпень 2014р. та достовірності сформованого податкового зобовязання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ «Клістрон Трейдінг» за серпень 2014р. за результатами якої був складений акт №1193/22.05/32693825 від 22.12.2014р. за висновками якого було встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України в результаті чого ТОВ «Інпротех» занижено податкові зобовязання з податку на додану вартість за серпень 2014р. на 149835,53 грн. (а.с.75-86, 123-134).

На підставі вищевказаного акту перевірки, податковою інспекцією 06.01.2015р. було прийнято податкове повідомлення-рішення, форми «Р» № за яким позивачеві було збільшено суму грошового зобовязання за платежем з податку на додану вартість у загальній сумі 224753,30 грн., в т.ч. за основним платежем 149835,53 грн., за штрафними санкціями 74917,77 грн. (а.с.11).

В подальшому позивачем вищевказане податкове повідомлення-рішення від 06.01.2015р. було оскаржено у порядку адміністративного оскарження до контролюючих органів вищого рівня та за результатами розгляду скарги позивача за рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 26.03.2015р. №2473/10/04-36-10-0709 вищевказане податкове повідомлення-рішення було скасовано в частині збільшення грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 37458,89 грн. (штрафні (фінансові) санкції), а в іншій частині скаргу позивача залишено без задоволення, що підтверджується копією відповідного рішення наявного у справі (а.с.151-154).

Також позивачем було подано і скаргу до ДФС України та за результатами її розгляду 29.05.2015р. було прийнято рішення №11287/6/99-99-10-01-01-25 за яким податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення (а.с.14-18).

Позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. про збільшення позивачеві суми грошового зобовязання з ПДВ на загальну суму 224753,30 грн. з підстав того, що вказане рішення прийнято з порушенням відповідачем п.78.4 ст.78, п.79.2 ст.79 ПК України щодо вручення позивачеві наказу до початку проведення перевірки з урахуванням того, що перевірка була проведена з 18.12.2014р. по 22.12.2014р., а позивач отримав наказ лише 30.12.2014р., що позбавило позивача права бути присутнім під час проведення такої перевірки та позивач не зміг надати у повному обсязі документи, що належать до предмету перевірки. Також позивач вважає, що висновки акту перевірки не відповідають існуючим фактам та діючому податковому законодавству з огляду на те, що копії сертифікатів якості (відповідності) були додані до первинної скарги позивачем, а щодо неналежного оформлення ТТН, то позивач вважає, що ТТН не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Заслухавши представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України.

В той же час, згідно п.п.60.1.3 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобовязання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.60.4 ст. 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 п.60.1 цієї статті податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобовязання.

Аналогічні норми закріплені і у п.п.5.1.2 п.5.1, п.5.3 розділу У Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерством Фінансів України 28.11.2012р. №1236 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012р., який набрав чинності з 08.01.2013р.

Із системного аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що у разі якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобовязання за раніше прийнятим податковим повідомленням-рішенням, то контролюючий орган зобовязаний прийняти податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобовязання і у такому разі попереднє податкове повідомлення-рішення є відкликаним з дня надходження до платника податків такого податкового повідомлення-рішення на зменшену суму податкового зобовязання.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, а також підтверджено і представниками сторін в судовому засіданні, за результатами розгляду скарги позивача ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення №2473/10/04-36-10-0709 від 26.03.2015р. згідно якого було скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. в частині збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 37458,89 грн. (штрафні (фінансові) санкції) про що свідчить також зміст копії вказаного рішення (а.с.151-154).

Надалі, у відповідності до вимог п.п.60.1.3 п.60.1, п.60.4 Податкового кодексу України, з урахуванням вищенаведеного рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнятого за результатами розгляду скарги позивача, контролюючим органом 22.04.2015р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2015р. на зменшену суму грошового зобовязання у загальному розмірі 187294,41 грн., у тому числі за основним платежем 149835,53 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями) 37458,88 грн. (а.с.13).

Отже, із наведених обставин у справі та аналізу норм чинного податкового законодавства України, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. про збільшення позивачеві грошового зобовязання з ПДВ на загальну суму 224753,30 грн., яке є предметом даного судового спору, є відкликаним з дня надходження до позивача іншого податкового повідомлення-рішення на зменшену суму № від 22.04.2015р. на загальну суму 187294,41 грн.

Факт отримання позивачем податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2015р. на зменшену суму позивачем не оспорюється та підтверджується тим, що копія вказаного рішення була долучена позивачем до даного адміністративного позову.

Таким чином, оспорюване податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. на момент розгляду даної справи є відкликаним у звязку з чим дане податкове повідомлення-рішення не може бути скасовано в порядку адміністративного судочинства, так як його не існує станом на 04.11.2015р.

В той же час, судом враховується і те, що з моменту надходження даного адміністративного позову під час залишення позовної заяви без руху, прийняття ухвали про відкриття провадження у цій справі, у ході судового розгляду даної справи, яке було розпочато 19.10.2015р., суд намагався зясувати у представника позивача предмет заявленого позову та просив визначитися яке ж саме податкове повідомлення-рішення є предметом даного судового спору та 19.10.2015р. із пояснень представника позивача було встановлено, що предметом спору є податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. на суму 224753,30 грн., а тому саме за цим предметом спору судом було розпочато судовий розгляд даної справи що підтверджується змістом журналу судового засідання від 19.10.2015р. (а.с.145-146).

Згідно ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може змінити предмет позову до початку судового розгляду справи.

Враховуючи норми ст.137 Кодексу адміністративного судочинства України та приймаючи до уваги, що позивачем фактично була подана заява 22.10.2015р. про зміну предмету позову (про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2015р.), яка була викладена у письмових поясненнях на стадії уже судового розгляду даної справи в порушення вимог ст. 137 вказаного Кодексу, а тому дана заява судом була повернута в частині зміни предмету позову.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Представником позивача у ході судового розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження того, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є обовязковим до виконання позивачем з урахуванням того, що судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. є відкликаним з дня надходження до позивача податкового повідомлення-рішення від 22.04.2015р. згідно до вимог ст.60 Податкового кодексу України.

Судом не приймаються до уваги доводи представника позивача про те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення від 06.01.2015р. прийняте з порушенням вимог ст.78,79 ПК України не відповідає існуючим фактам та діючому податковому законодавству з огляду на те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення від 06.01.2015р. є відкликаним у відповідності до вимог ст. 60 Податкового кодексу України, а тому не породжує у позивача будь-яких юридичних наслідків, які є обовязковими до виконання позивачем.

З тих же підстав судом не може бути покладено в основу даного судового рішення і посилання представника на правову позицію Верховного Суду України від 22.01.2015р. та Вищого адміністративного Суду України у наведених у позові справах.

Також, приймаючи рішення у даній справі, судом враховуються і норми статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було виявлено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, відповідати наявним обставинам.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. не є ефективним, не сприятиме відновленню прав платника податків з урахуванням того, що оспорюване податкове повідомлення-рішення від 06.01.2015р. є відкликаним і не породжує у позивача будь-яких юридичних наслідків.

Отже, враховуючи, що оспорюване податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015р. є відкликаним у звязку з направленням контролюючим органом на адресу позивача податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2015р. на зменшену суму грошового зобовязання у відповідності до вимог п.п.60.1.3 п.60.1, п.60.4 ст.60 ПК України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови у задоволенні даного позову.

При цьому, слід зазначити, що оскарженню у порядку адміністративного судочинства України у даному випадку підлягає саме податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2015р., яке не є предметом даного спору та позивач не позбавлений можливості його оскарження в порядку адміністративного судочинства України у строки, встановлені ст. 102 Податкового кодексу України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

За викладеного та з урахуванням вимог ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інпротех» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.01.2015р.- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 09.11.2015р.

Суддя ОСОБА_1