Справа № 2а-8610/11/1016
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2015 р. м. Київ К/9991/44325/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Кобилянського М.Г.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Королівської сільської ради Макарівського району Київської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Королівської сільської ради Макарівського району Київської області про зміну формулювання та дати звільнення та зобов'язання відповідача видати трудову книжку. Крім того, з урахуванням рішення Макарівського районного суду Київської області від 23 грудня 2010 року про визнання незаконним її звільнення, просила стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 3 грудня 2004 року по 13 квітня 2006 року, компенсацію за невикористану відпустку за час роботи, компенсацію за невиплачену середню заробітну плату та відшкодувати моральну шкоду.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року, позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що судами неправильно застосовано норми процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не надано обґрунтованих підстав та доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для звернення до суду стала постанова Макарівського районного суду Київської області від 23 грудня 2010 року, відповідно до якої рішення відповідача від 3 грудня 2004 року (яким ОСОБА_2 було висловлено недовіру та достроково припинено її повноваження) було визнано незаконним та скасовано.

Виходячи з положень частин першої і третьої статті 99 КАС України, строки звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод чи інтересів встановлюються цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України, яка визначає строки звернення до суду за вирішенням трудового спору, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 дійшов висновку, що у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

З огляду на викладене звернення до суду особи, яка перебувала або перебуває на публічній службі, з вимогами про стягнення належної їй заробітної плати (грошового забезпечення) не обмежується будь-яким строком.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за невиплачену середню заробітну плату та відшкодування моральної шкоди не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у частині залишення без розгляду позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за невиплачену середню заробітну плату та відшкодування моральної шкоди скасувати, а справу у цій частині направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: М.Г. Кобилянський

Ю.К. Черпак