Справа № 2а/0470/4809/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ К/800/43381/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі №2а/0470/4809/12 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЄвразРесурс" до Дніпропетровської митниці ДФС, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЄвразРесурс" Україна" звернулося в суд з позовом до Дніпропетровської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, пропуску або оформленні товарів та транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2/00318 від 13.03.2012 року, № 110010000/2/00319 від 13.03.2012 року, № 110010000/2/00326 від 14.03.2012 року, № 110010000/2/00327 від 14.03.2012 року, № 110010000/2/00328 від 14.03.2012 року, № 110010000/2/00329 від 14.03.2012 року, № 110010000/2/00330 від 14.03.2012 року, № 110010000/2/00331 від 14.03.2012 року, № 110010000/2/00360 від 16.03.2012 року, № 110010000/2/00361 від 16.03.2012 року, № 110010000/2/00362 від 16.03.2012 року, № 110010000/2/00365 від 16.03.2012 року, № 110010000/2/00379 від 18.03.2012 року, № 110010000/2/00380 від 18.03.2012 року, № 110010000/2/00382 від 18.03.2012 року, № 110010000/2/00395 від 20.03.2012 року, № 110010000/2/00397 від 20.03.2012 року, № 110010000/2/00399 від 20.03.2012 року, № 110010000/2/00429 від 23.03.2012 року, № 110010000/2/00436 від 23.03.2012 року, № 110010000/2/00437 від 23.03.2012 року, № 110010000/2/00471 від 26.03.2012 року, № 110010000/2/00472 від 26.03.2012 року, № 110010000/2/00473 від 27.03.2012 року, № 110010000/2/00474 від 27.03.2012 року. № 110010000/2/00475 від 27.03.2012 року, № 110010000/2/00476 від 27.03.2012 року, № 110010000/2/00477 від 27.03.2012 року, № 110010000/2/00498 від 28.03.2012 року, № 110010000/2/00504 від 28.03.2012 року, № 110010000/2/00513 від 30.03.2012 року, № 110010000/2/00514 від 30.03.2012 року, № 110010000/2/00536 від 03.04.2012 року, № 110010000/2/00538 від 03.04.2012 року, № 110010000/2/00541 від 03.04.2012 року, № 110010000/2/00545 від 03.04.2012 року, № 110010000/2/00547 від 03.04.2012 року, № 110010000/2/00562 від 05.04.2012 року, № 110010000/2/00563 від 05.04.2012 року, № 110010000/2/00564 від 05.04.2012 року, № 110010000/2/00573 від 06.04.2012 року, № 110010000/2/00574 від 04.06.2012 року, № 110010000/2/00575 від 06.04.2012 року, № 110010000/2/00576 від 06.04.2012 року, № 110010000/2/00578 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00579 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00581 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00585 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00586 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00587 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00589 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00590 від 09.04.2012 року, № 110010000/2/00597 від 10.04.2012 року, № 110010000/2/00603 від 10.04.2012 року, № 110010000/2/00604 від 10.04.2012 року, № 110010000/2/00609 від 11.04.2012 року, № 110010000/2/00610 від 11.04.20125 року, № 110010000/2/00611 від 11.04.2012 року, № 110010000/2/00612 від 11.04.2012 року, № 110010000/2/00624 від 12.04.2012 року, № 110010000/2/00625 від 12.04.2012 року, № 110010000/2/00626 від 13.04.2012 року, № 110010000/2/00627 від 13.04.2012 року, № 110010000/2/00631 від 13.04.2012 року, № 110010000/2/00634 від 16.04.2012 року, № 110010000/2/00635 від 16.04.2012 року, № 110010000/2/00636 від 16.04.2012 року, № 110010000/2/00637 від 16.04.2012 року, № 110010000/2/00638 від 16.04.2012 року, № 110010000/2/00639 від 16.04.2012 року, № 110010000/2/00640 від 16.04.2012 року, № 110010000/2/00646 від 18.04.2012 року, № 110010000/2/00647 від 18.04.2012 року, № 110010000/2/00648 від 18.04.2012 року, № 110010000/2/00649 від 18.04.2012 року, № 110010000/2/00650 від 18.04.2012 року, № 110010000/2/00660 від 19.04.2012 року, № 110010000/2/00661 від 19.04.2012 року, № 110010000/2/00669 від 20.04.2012 року, № 110010000/2/00675 від 23.04.2012 року, № 110010000/2/00676 від 23.04.2012 року, № 110010000'2/00685 від 23.04.2012 року, № 110010000/2/00686 від 23.04.2012 року, № 110010000/2/00687 від 23.04.2012 року, № 110010000/2/00688 від 24.04.2012 року. № 110010000/2/00689 від 24.04.2012 року, № 110010000/2/00692 від 24.04.2012 року, № 110010000/2/00695 від 25.04.2012 року, № 110010000/2/00702 від 26.04.2012 року, № 110010000/2/00703 від 26.04.2012 року. № 110010000/2/00704 від 26.04.2012 року, № 110010000/2/00708 від 27.04.2012 року, № 110010000/2/00714 від 28.04.2012 року, № 110010000/2/00718 від 30.04.2012 року, № 110010000/2/00723 від 04.05.2012 року. № 110010000/2/00724 від 04.05.2012 року, № 110010000/2/00725 від 04.05.2012 року, № 110010000/2/00727 від 07.05.2012 року, № 110010000/2/00728 від 07.05.2012 року, № 110010000/2/00753 від 14.05.2012 року. № 110010000/2/00792 від 24.05.2012 року, № 110010000/2/00797 від 24.05.2012 року, № 110010000/2/00799 від 25.05.2012 року; визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про визначення митної вартості товарів № 110010000/2012/600174/1 від 13.03.2012 року, № 110010000/2012/600175/1 від 13.03.2012 року, № 112 600178/1 від 14.03.2012 року, № 110010000/2012/600179/1 від 14.03.2012 року. №110010000/2012/600180/1 від 14.03.2012 року, № 112 600181/1 від 14.03.2012 року, № 110010000/2012/600182/1 від 14.03.2012 року. №110010000/2012/600183/1 від 14.03.2012 року, № 112 600198/1 від 16.03.2012 року, № 110010000/2012/600199/1 від 16.03.2012 року. №110010000/2012/600200/1 від 16.03.2012 року, № 112 600205/1 від 16.03.2012 року, № 110010000/2012/600213/1 від 18.03.2012 року. №110010000/2012/600214/1 від 18.03.2012 року, № 112/600216/1 від 18.03.2012 року, № 110010000/2012/600228/1 від 20.03.2012 року. №110010000/2012/600229/1 від 20.03.2012 року, № 110010000/2012/600230/1 від 20.03.2012 року, № 110010000/2012/600246/1 від 23.03.2012 року. №110010000/2012/600254/1 від 23.03.2012 року, № 110010000/2012/600255/1 від 23.03.2012 року, № 110010000/2012/600287/1 від 26.03.2012 року, №110010000/2012/600288/1 від 26.03.2012 року, № 110010000/2012/600291/1 від 27.03.2012 року, № 110010000/2012/600292/1 від 27.03.2012 року, №110010000/2012/600293/1 від 27.03.2012 року, № 110010000/2012/600289/1 від 27.03.2012 року, № 110010000/2012/600290/1 від 27.03.2012 року, №110010000/2012/600314/1 від 28.03.2012 року, № 110010000/2012/600320/1 від 28.03.2012 року. № 112 600332 1 від 30.03.2012 року, №110010000/2012/600333/1 від 30.03.2012 року, № 110010000/2012/600353/1 від 03.04.2012 року, № 110010000/2012/600356/1 від 03.04.2012 року, №110010000/2012/600358/1 від 03.04.2012 року. № 110010000/2012/600359/1 від 03.04.2012 року, № 110010000/2012/600361/1 від 03.04.2012 року, №110010000/2012/600374/1 від 05.04.2012 року, № 110010000/2012/600372/1 від 05.04.2012 року, № 110010000/2012/600375/1 від 05.04.2012 року, №110010000/2012/600381/1 від 06.04.2012 року, № 110010000/2012/600382/1 від 06.04.2012 року, № 110010000/2012/600383/1 від 06.04.2012 року, №110010000/2012/600384/1 від 06.04.2012 року, № 110010000/2012/600386/1 від 09.04.2012 року, № 110010000/2012/600388/1 від 09.04.2012 року, №110010000/2012/600392/1 від 09.04.2012 року, № 110010000/2012/600391/1 від 09.04.2012 року, № 110010000/2012/600393/1 від 09.04.2012 року, №110010000/2012/600395/1 від 09.04.2012 року, № 110010000/2012/600396/1 від 09.04.2012 року, № 110010000/2012/600397/1 від 09.04.2012 року, №10010000/2012/600401/1 від 10.04.2012 року, № 110010000/2012/600407/1 від 10.04.2012 року, № 110010000/2012/600408/1 від 10.04.2012 року, №110010000/2012/600414/1 від 11.04.2012 року, № 110010000/2012/600412/1 від 11.04.2012 року, № 110010000/2012/600413/1 від 11.04.2012 року. №110010000/2012/600415/1 від 11.04.2012 року, № 110010000/2012/600423/1 від 12.04.2012 року, № 110010000/2012/600424/1 від 12.04.2012 року, №110010000/2012/600425/1 від 13.04.2012 року, № 110010000/2012/600426/1 від 13.04.2012 року, № 110010000/2012/600430/1 від 13.04.2012 року. №110010000/2012/600434/1 від 16.04.2012 року, № 110010000/2012/600435/1 від 16.04.2012 року, № 110010000/2012/600436/1 від 16.04.2012 року. №110010000/2012/600437/1 від 16.04.2012 року, № 110010000/2012/600438/1 від 16.04.2012 року, № 110010000/2012/600439/1 від 16.04.2012 року. №110010000/2012/600440/1 від 16.04.2012 року, № 110010000/2012/600447/1 від 18.04.2012 року, № 110010000/2012/600448/1 від 18.04.2012 року. №110010000/2012/600449/1 від 18.04.2012 року, № 110010000/2012/600450/1 від 18.04.2012 року, № 110010000/2012/600451/1 від 18.04.2012 року, №110010000/2012/600463/1 від 19.04.2012 року, № 110010000/2012/600464/1 від 19.04.2012 року, № 110010000/2012/600471/1 від 20.04.2012 року, №110010000/2012/600475/1 від 23.04.2012 року, № 110010000/2012/600476/1 від 23.04.2012 року, № 110010000/2012/600482/1 від 23.04.2012 року, №110010000/2012/600483/1 від 23.04.2012 року, № 110010000/2012/600484/1 від 23.04.2012 року, № 110010000/2012/600486/1 від 24.04.2012 року, №110010000/2012/600487/1 від 24.04.2012 року, № 110010000/2012/600492/1 від 24.04.2012 року, № 110010000/2012/600495/1 від 25.04.2012 року, №110010000/2012/600498/1 від 26.04.2012 року, № 110010000/2012/600499/1 від 26.04.2012 року, № 110010000/2012/600500/1 від 26.04.2012 року, №110010000/2012/600502/1 від 27.04.2012 року, № 110010000/2012/600506/1 від 28.04.2012 року, № 110010000/2012/600510/1 від 30.04.2012 року, №110010000/2012/600516/1 від 04.05.2012 року, № 110010000/2012/600517/1 від 04.05.2012 року, № 110010000/2012/600519/1 від 04.05.2012 року, №110010000/2012/600521/1 від 07.05.2012 року, № 110010000/2012/600522/1 від 07.05.2012 року, № 110010000/2012/600534/1 від 14.05.2012 року, №110010000/2012/600549/1 від 23.05.2012 року, № 110010000/2012/600553/1 від 24.05.2012 року, № 110010000/2012/600556/1 від 25.05.2012 року; зобов'язати здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту; зобов'язати надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі 2201642,58 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що митним органом безпідставно прийняті рішення про коригування митної вартості товару за наявності наданих відповідних документів які повністю підтверджують застосування першого методу за ціною контракту для митного оформлення імпортованого за зовнішньоекономічним контрактом товару, що привело до надмірної сплати податку на додану вартість.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями публічне акціонерне товариство "Євраз Суха Балка" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

З огляду на встановлений факт реорганізації та в силу приписів ст.55 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне здійснити заміну відповідача у справі його правонаступником - Дніпропетровською митницею ДФС.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом березня - травня 2012 року позивач звертався до Дніпропетровської митниці для митного оформлення товару - "вугілля кам'яне бітумінозне, коксівне, неагломероване: вугільний концентрат марки С. Виробник - "шахта Кузбасразрезуголь". Країна виробництва: Росія. RU. Торговельна марка: відсутня, який надійшов на адресу ПАТ "Євраз ДМЗ ім. Петровського" на підставі зовнішньоекономічного контракту від 23.12.2011р. № 61/2011, укладеного між Компанією "GCIE INC" (США) та ТОВ "Торговий Дім "Євразресурс" Україна", шляхом подання 86 вантажних митних декларацій.

Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (метод 1) 0,17 доларів США / кг.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці на першому аркуші ДМВ вчинений запис про перелік необхідних додаткових документів для підтвердження митної вартості.

У зв'язку з не підтвердженням заявлених відомостей, митницею було відмовлено у митному оформленні товарів.

Недостатність інформації для підтвердження заявленої позивачем митної вартості, та у зв'язку з наявністю інформації в ЄАІС ДМСУ про продаж подібних (аналогічних) товарів, стали наслідком визначення митної вартості товару із застосуванням методу 3 у розмірі 0,21 доларів США / кг, внаслідок чого ПДВ по митній вартості збільшилось на суму 2201642,58 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Дніпропетровська митниця ДФС приймаючи спірні рішення про корегування митної вартості товарів, діяла на підставі, в межах повноважень, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надане.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Судами встановлено, що позивачем була подана декларація митної вартості, згідно якої митна вартість товару визначена за ціною угоди. Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант подав документи в обсязі, відповідно до Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, згідно з чинним на дату виникнення спірних правовідносин Митним кодексом України від 11 липня 2002 року N 92-IV заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Таким чином, митниця, у разі виникнення сумнівів щодо достовірності відомостей, що містяться в документах, поданих митному органові, має право витребувати у декларанта додаткові документи, що є її правом, здійсненим у межах повноважень.

Натомість, декларант у разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судами було встановлено, що згідно зовнішньоекономічного контракту №1/2011 від 23 грудня 2011 року продавцем товару є Компанія "GCIE INC" (США).

Відповідно до даних, зазначених позивачем у графі 2 "Відправник/експортер" та у графі 8 "Одержувач" ВМД, відправником товару є ВАТ "Угольная Компания Кузбассразрезуголь" (Росія), одержувачем є ПАТ "Євраз ДМК імені Петровського".

У графі 11 "Торговельна країна/Країна виробництва" позивачем зазначений літерний код - US, який згідно Класифікації держав світу відповідає назві держави "США". Товар поставлявся на умовах поставки DAP Правил Інкотермс, де продавець зобов'язаний укласти за свій рахунок на звичайних умовах договір перевезення вантажу до кордону. Продавець зобов'язаний надати покупцю звичайний документ, який підтверджує факт поставки товару в місце на кордоні.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 1766 від 20 грудня 2006 року для підтвердження транспортних витрат, які відповідно до Митного кодексу України включаються до митної вартості товару, декларант зобов'язаний подати договір (контракт) про надання транспортно-експедицшних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу або банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури або рахунок-фактуру від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів або довідку підприємства-перевізника, що здійснило перевезення, яка містить реквізити товаротранспортного документа, відомості про маршрут перевезення, розмір плати за надання транспортно-експедиційних послуг та підписи керівника і головного бухгалтера такого підприємства.

Судом встановлено, що позивачем не було надано договору про перевезення та жодних документів, які б підтверджували факт оплати транспортно-експедиційних послуг.

Таким чином, виникла необхідність здійснити перевірку даних, зазначених у декларації митної вартості та їх уточненні.

Посадова особа підрозділу митного оформлення, що здійснювала перевірку даних, на аркуші № 1 ДМВ вчинила запис: «для підтвердження митної вартості відповідно до пп. 7 - 11 ПКМУ від 20.12.06 № 1766 необхідне подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; договір (контракт) про перевезення; рахунок-фактуру від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; довідку підприємства-перевізника, що здійснило перевезення, яка містить реквізити товаротранспортного документа, відомості про маршрут перевезення, розмір плати за надання транспортно-експедиційних послуг та підписи керівника і головного бухгалтера такого підприємства; каталоги, специфікації, прейскуранта (прайс-листи) фірми-виробника товару; калькуляція фірми-виробника; сертифікати походження товару; інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару.

Позивач був ознайомлений та вчинив запис: "Надати додаткові документи не має можливості. Проведено консультацію та обмін наявною ціновою інформацією".

Судом встановлено, що в базі даних ЄАІС ДМСУ містилась інформація про продаж аналогічних товарів за ВМД від 07.02.2012 № 110010000/2012/000874 та від 09.02.2012 № 110010000/2012/000784, а також за ВМД від 16.02.2012 №110010000/2012/000917.

Неповна інформація про митну вартість товару, що містилася в документах, наданих позивачем, наявність інформації в ЄАІС ДМСУ про продаж подібних (аналогічних) товарів обумовила застосування Дніпропетровською митницею методу 3 при визначенні митної вартості товарів.

З урахуванням відсутності додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, посадова особа митного органу прийняла рішення про визначення митної вартості товару, відповідно до яких митну вартість скориговано до 0,21 доларів/кг на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 3 відповідно до ст. 269 МКУ.

З огляду на не підтвердження митної вартості заявленої позивачем за ціною договору та наявність у митного органу іншої інформації про митну вартість товару колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про правомірність оскаржуваних рішень відповідача про визначення митної вартості товарів.

Враховуючи правомірність оскаржуваних рішень Дніпропетровської митниці про визначення митної вартості товарів, сума ПДВ, сплачена позивачем, також не підлягає відшкодуванню.

Згідно ст. 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу, заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки, невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації, надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Отже, картки відмови у прийнятті митної декларації прийняті митним органом правомірно.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до вірних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: