Справа № 10/247 (2а-5191/07)
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2013-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 лютого 2013 року справа № 10/247 (2а-5191/07)

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Федчука І.Є.;

третьої особи: Ільїна Г.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві Управління Служби безпеки України у місті Києві
проперерахунок пенсії
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи - Управління Служби безпеки України у місті Києві, в якому, з урахуванням уточнень, просив: зобов'язати відповідача, починаючи з 01 листопада 2006 року, провести перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років у відповідності до частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04 квітня 2006 року №3591-15 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням на підставі грошового атестату серії СБ №011481, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до виплати суми пенсії за період з 01 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2008 року в справі №10/247 позов задоволено повністю: зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести, починаючи з 01 листопада 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи оклад за посадою, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі; та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період з 01 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2009 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2008 року в справі №10/247 та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2012 року №К/9991/42152/12 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2009 року скасовано, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2008 року залишено в силі.

05 лютого 2013 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) ОСОБА_1 подав заяву про прийняття додаткової постанови, в якій просить: 1) прийняти додаткову постанову, якою визначити спосіб виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2008 року шляхом фактичного здійснення математичного перерахунку пенсії за період часу з 01 листопада 2006 року, а також шляхом здійснення безпосередньої фактичної передачі через установу Ощадного банку України заборгованої суми коштів; 2) встановити строк для подання відповідачем до Окружного адміністративного суду міста Києва звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2008 року, а також прийнятої за цією заявою додатковою постановою.

Згідно з частиною третьою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Питання ухвалення додаткової постанови призначено до судового розгляду на 12 лютого 2013 року.

Розглянувши у судовому засіданні 12 лютого 2013 року за участю осіб, які беруть участь у справі, заяву ОСОБА_1 в частині прийняття додаткової постанови, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Необхідність ухвалення додаткового судового рішення позивач обґрунтовує відмовою відповідача повністю виконувати чинне судове рішення, у зв'язку з тим, що суд вирішивши питання про право, не визначив способу його виконання судового рішення.

Разом з тим, на думку суду, в постанові від 30 травня 2008 року в справі №10/247 Окружний адміністративний суд міста Києва, зобов'язавши відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії, вже визначив спосіб виконання судового рішення, оскільки перерахунок пенсії являє собою зміну розміру призначеної пенсії з урахуванням певних обставин, що ведуть до її збільшення або зменшення, а виплата вказує на видачу коштів через відповідні установи банку.

Інших обставин, які згідно частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України могли б бути підставою для ухвалення додаткового судового рішення, позивачем не наведено, а судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі №10/247.

Частина четверта статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

В частині вимог щодо встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення суд звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною першою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої 163 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно), є складовою резолютивної частини постанови.

Згідно чистини другої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Наведені правові норми в їх системному зв'язку свідчать, що суд має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що зазначається у відповідній постанові, питання ж для встановлення нового строку подання звіту та накладення на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штрафу у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат вирішується відповідною ухвалою суду.

Оскільки питання про зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не було предметом розгляду суду першої інстанції і постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2009 року в адміністративній справі №3/213 не вирішувалось, підстави для розгляду наведеної заяви після набрання судовим рішенням законної сили та для її задоволення по суті відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в листі від 09 січня 2013 року №28/12/13-13, зокрема Вищий адміністративний суд України зазначив:

"Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У разі звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви".

Таким чином, з огляду на викладене та з урахуванням відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо встановлення строку для подання відповідачем звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2008 року та додаткової постанови в адміністративній справі №10/247.

Враховуючи наведене заява ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 160, 168, частинами першою та другою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі №10/247 в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко