Справа № 814/765/15
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/765/15

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю апелянта Залуцької Н.П.,

позивача Простякова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ''Техноторг'' до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби, 3-тя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг" звернулось до суду з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби, 3-тя особа Головне управління державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність щодо складання висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплаченого податку за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" від 15.12.2014 року №632 та зобов'язання скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Техноторг" надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 16539,12 грн. за митною декларацією №504070000/2013/006551 від 16.10.2013 року шляхом перерахування даних коштів на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" п/р№6 відкритий у ПАТ "Мегабанк" м. Харків, МФО 351629 для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо не повернення на користь ТОВ "Техноторг" суми надмірно сплаченого податку у розмірі 16539,12 грн., відповідно до постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 р., якою скасовано рішення митного органу про коригування митної вартості, на підставі якого позивачем було сплачено вказану суму в якості гарантійного зобов'язання.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Миколаївської митниці Державною фіскальною служби щодо складання висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплаченого податку за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" від 15.12.2014 року № 632 шляхом перерахування даних коштів.

Зобов'язано Миколаївську митницю Державної фіскальної служби скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Техноторг" надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 16539,12 грн. за митною декларацією №504070000/2013/006551 від 16.10.2013 року шляхом перерахування даних коштів на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" п/р№6 відкритий у ПАТ "Мегабанк" м. Харків, МФО 351629 для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Миколаївська митниця Державна фіскальна служба в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № UA-TT-WR-1-2013 укладеного позивачем з компанією «СіЕнЕйч Інтернешнл СА» Швейцарія, остання на митну територію України поставила наступний товар: «жатка зернова» 24GHCP (7.3 метра) у кількості 1 одиниця по ціні - 10 000 дол. США, в зв'язку з чим 15.10.2013 року до митного посту «Костянтинівка» Миколаївської митниці Міндоходів для митного оформлення ТОВ «Техноторг» подано митну декларацію № 504070000/2013/006442.

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом, тобто за ціною контракту, а сума митних платежів до сплати визначена у вказаній ВМД в розмірі 10 000 дол. США.

15.10.2013р. Миколаївською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 504070000/2013/000009/1 за визначенням митної вартості по аналогічним товарам, які подано на експорт в Україну.

У рішенні зазначено, що за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну, і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеними до нього (ВМД від 10.10.2013р. № 100270000/2012/210002).

На підставі рішення Миколаївської митниці ДФС № 504070000/2013/000009/1 від 15.10.2013 року позивачем сплачено при митному оформленні згідно з митної декларації №504070000/2013/006551 від 16.10.2013 року в якості гарантійного зобов'язання у формі фінансової застави 16539 грн. 12 коп. відповідно до митної вартості товару, визначеної рішенням про коригування митної вартості (а.с. 14-15).

При цьому з матеріалів справи вбачається, що вказане рішення Миколаївської митниці ДФС № 504070000/2013/000009/1 від 15.10.2013 року про коригування митної вартості товару визнано протиправним та скасовано постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 р., залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 р. по справі №814/5080/13-а (а.с. 19-38).

15.12.2014 року позивач звернувся до Миколаївської митниці ДФС з заявою за вих. №632 про повернення надмірно сплаченого податку відповідно до ст. 301 Митного кодексу України, Розділу III Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007р. №618 (а.с. 39).

07.02.2015 року позивачем було отримано від відповідача лист за вих. № 412/10/14-70-52-48 від 05.02.2015 року, яким було відмовлено позивачу у поверненні надмірно сплаченого податку. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що у резолютивній частині постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 р. по справі №814/5080/13-а не визначено суму надмірно сплачених митних платежів, та не вбачається той факт, що митниця зобов'язана повернути з Державного бюджету України будь-які надмірно сплачені митні та інші платежі. А також, зазначив що до заяви про повернення надмірно сплаченого податку позивачем не надано документів, що підтверджують надмірно сплачені платежі, а тому відсутні правові підстави для повернення коштів з Державного бюджету України (а.с.41-43).

При цьому факт додаткової сплати позивачем податку на додану вартість у розмірі 16539,12 грн., який відноситься до суми відкоригованої митним органом митної вартості товару, митним органом не заперечується.

Задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зазначено, що внаслідок неправомірного коригування відповідачем митної вартості товарів позивачем було сплачено до бюджету платежів у більшому на 16539,12 грн. розмірі порівняно з рівнем митної вартості товарів,

Судова колегія вважає такі висновки суду першої інстанції вмотивованими та обґрунтованими виходячи з наступного

Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів визначенні чинним законодавством. Так, згідно з частинами 1-4 ст.301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (далі БК України) та Податкового кодексу України (далі ПК України). У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до п.43.1-43.5 ст.43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви, готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п.2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 (далі Порядок повернення коштів) цей Порядок на виконання вимог статті 43 ПК України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно положень п.1-4 розділу ІІІ Порядку повернення коштів для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Таким чином, з аналізу наведеного можна дійти висновку, що в разі незгоди з рішенням чи дією митних органів щодо визначення, призначення, заявлення, з'ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості; митного контролю і митного оформлення, декларант може піддати ці дії чи рішення судовому контролю.

Так, в разі якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 МК України, статті 43 ПК України і статті 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої, зокрема, Порядком повернення коштів, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. В той же час, зазначений порядок не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обов'язкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, пов'язаних з розмитненням і справлянням митних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Миколаївської митниці ДФС № 504070000/2013/000009/1 від 15.10.2013 року про коригування митної вартості товару визнано протиправним та скасовано постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 р., залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 р. по справі №814/5080/13-а (а.с. 19-38).

Таким чином встановлено, що внаслідок неправомірного коригування відповідачем митної вартості товарів позивачем сплачено до бюджету платежів у більшому на 16539,12 грн. порівняно з рівнем митної вартості товарів, визначеним декларантом, що відповідачем не заперечувалося в ході розгляду справи.

Тобто, сплачена позивачем сума у розмірі 16539,12 грн. як гарантійне зобов'язання у формі фінансової застави, у зв'язку із скасуванням у судовому порядку рішення Миколаївської митниці ДФС № 504070000/2013/000009/1 від 15.10.2013 року є надмірно сплаченими грошовими коштами.

Частиню 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 255 цього ж Кодексу обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.11.2015 року

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик