Справа № 579/1845/14-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 р.Справа № 579/1845/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 03.09.2015р. по справі № 579/1845/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області щодо відмови зарахувати їй стаж роботи у період:

- з 16 вересня 1994 року по 04 листопада 1994 року на посаді провізор у ТОВ Науково-виробничій фірмі «Пелікан»;

- з 05 грудня 1994 року на посаді провізор у ТОВ фірми «Янтар», що була 18 лютого 1997 року реорганізована у Міський центр здоров'я, у який вона прийнята на посаду фармацевта і працювала до 16 листопада 1998 року;

- з 17 листопада 1998 року по 03 грудня 1999 року на посаді фармацевт у ТОВ фірма «Озон-інвест»;

- з 04 грудня 1999 року по 30 травня 2002 року на посаді фармацевт у ТОВ фірма «Стиль»;

- з 03 червня 2002 року по 31 травня 2003 року на посаді фармацевт-реалізатор у ТОВ «Аполлон»;

- з 11 червня 2003 року по 29 серпня 2006 року на посаді фармацевт у приватному підприємстві «Юсі-Фарм»;

- з 01 листопада 2006 року по 29 серпня 2008 року на посаді фармацевт у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2;

- з 10 лютого 2014 року по 07 листопада 2014 року на посаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області зарахувати стаж роботи:

- з 16 вересня 1994 року по 04 листопада 1994 року на посаді провізор у ТОВ Науково-виробничій фірмі «Пелікан»;

- з 05 грудня 1994 року на посаді провізор у ТОВ фірми «Янтар», що була 18 лютого 1997 року реорганізована у Міський центр здоров'я, у який вона прийнята на посаду фармацевта і працювала до 16 листопада 1998 року;

- з 17 листопада 1998 року по 03 грудня 1999 року на посаді фармацевт у ТОВ фірми «Озон-інвест»;

- з 04 грудня 1999 року по 30 травня 2002 року року на посаді фармацевт у ТОВ фірма «Стиль»;

- з 03 червня 2002 року по 31 травня 2003 року на посаді фармацевт-реалізатор у ТОВ «Аполлон»;

- з 11 червня 2003 року по 29 серпня 2006 року на посаді фармацевт у приватному підприємстві «Юсі-Фарм»;

- з 01 листопада 2006 року по 29 серпня 2008 року на посаді фармацевт у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2;

- з 10 лютого 2014 року по 07 листопада 2014 року на посаді фармацевта у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років та призначити пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11 листопада 2014 року.

Постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 03.09.2015р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно диплома серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у 1985 році вступила до Харківського медичного училища № 1, а у 1987 році закінчила повний курс училища по спеціальності фармацевтичній, присвоєно кваліфікацію фармацевт (а.с.10).

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 9 жовтня 1984 року прийнята на посаду санітарки-мийщиці в аптеку № 27 , 27 серпня 1985 року звільнена за власним бажанням, 1 вересня 1985 року зарахована до Харківського медичного училища № 1 , 4 липня 1987 року відрахована в зв'язку з закінченням, 3 серпня 1987 року прийнята на посаду фармацевта в аптеку № 314 , 19 лютого 1992 року звільнена з посади фармацевта шляхом переводу в аптеку № 23, 20 лютого 1992 року прийнята на посаду фармацевта переводом в аптеку № 23, 15 вересня 1994 року звільнена за власним бажанням, 16 вересня 1994 року прийнята на посаду провізора ТОВ НВК «Пелікан» , 4 листопада 1994 року звільнена за власним бажанням, 5 грудня 1994 року прийнята на посаду провізора ТОВ фірма «Янтар», 18 лютого 1997 року ТОВ фірму «Янтар» реорганізовано в ТОВ «Міський центр здоров'я», 18 лютого 1997 року зараховано в порядку переводу в ТОВ «Міський центр здоров'я» на посаду фармацевта , 16 листопада 1998 року звільнена з посади за власним бажанням , 17 листопада 1998 року прийнята на посаду фармацевта ТОВ фірма «Озон-Інвест», 3 грудня 1999 року звільнена переводом в фірму «Стиль», 4 грудня 1999 року прийнята переводом в ТОВ фірму «Стиль» на посаду фармацевта , 30 травня 2002 року звільнена за власним бажанням , 3 червня 2002 року прийнята на посаду фармацевта реалізатора ТОВ «Аполлон», 31 травня 2003 року звільнена за згодою сторін, 11 червня 2003 року прийнята на посаду фармацевта ПП «Юсі-Фарм», 29 серпня 2006 року звільнена за власним бажанням ,1 листопада 2006 року прийнята на роботу ФОП «ОСОБА_2.», звільнена 29 серпня 2008 року за власним бажанням, 1 вересня 2008 року прийнята на роботу на посаду фармацевта в аптеку №» 2 ТОВ «Олмеда», 8 жовтня 2012 року звільнена за власним бажанням , 9 жовтня 2012 року прийнята на посаду фармацевта аптеки № 14 ТОВ «Добра аптека плюс», 31 жовтня 2013 року звільнена за власним бажанням , 10 лютого 2014 року прийнята на роботу фармацевтом ФОП «ОСОБА_4.», 7 листопада 2014 року звільнена за власним бажанням (а.с. 11-17).

ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області з заявою про призначення пенсії за вислугою років 11 листопада 2014 року (а.с.261).

Згідно рішення Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі від 17 листопада 2014 року № 30 ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено, так як не вистачає необхідного стажу, що дає право на призначення пенсії на момент звернення (а.с.262).

За змістом рішення Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі від 17 листопада 2014 року № 30 в стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховано періоди роботи з 16 вересня 1994 року по 04 листопада 1994 року на посаді провізор у ТОВ Науково-виробничій фірмі «Пелікан»; з 05 грудня 1994 року на посаді провізор у ТОВ фірма «Янтар», що була 18 лютого 1997 року реорганізована у Міський центр здоров'я, у який ОСОБА_1 прийнята на посаду фармацевта і працювала до 16 листопада 1998 року; з 17 листопада 1998 року по 03 грудня 1999 року на посаді фармацевт у ТОВ фірма «Озон-інвест»; з 04 грудня 1999 року по 30 травня 2002 року на посаді фармацевт у ТОВ фірма «Стиль»; з 03 червня 2002 року по 31 травня 2003 року на посаді фармацевт-реалізатор у ТОВ «Аполлон»; з 11 червня 2003 року по 29 серпня 2006 року на посаді фармацевт у приватному підприємстві «Юсі-Фарм»; з 01 листопада 2006 року по 29 серпня 2008 року на посаді фармацевт у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2; з 10 лютого 2014 року по 07 листопада 2014 року на посаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років вказані періоди роботи позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.2 Прикінцевих положень зазначеного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до відання Кабінету Міністрів України належить питання, пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Постанова №909 та Перелік).

Розділом 2 Переліку передбачено, що провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, які працювали в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях мають право на пенсію за вислугу років.

Отже, умовами призначення пенсії відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови №909 є:

- наявність спеціального стажу роботи не менше 25 років;

- робота за спеціальністю і на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів;

- робота у закладах і установах - аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

Згідно рішення Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі від 17 листопада 2014 року № 30 ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено, оскільки її спеціальний стаж становить 12 років 3 місяці 14 днів.

ОСОБА_1 не зараховано до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років періоди її роботи в ТОВ «Пелікан»; ТОВ фірма «Янтар»; ТОВ «Міський центр здоров'я»; ТОВ «Озон-інвест»; ТОВ фірма «Стиль»; ТОВ «Аполлон»; ПП «Юсі-Фарм»; ФОП ОСОБА_2; ФОП ОСОБА_4, оскільки у трудовій книжці не зазначені заклади охорони здоров'я згідно розділу 2 «Охорона здоров'я» Переліку, затвердженого Постановою №909, робота у яких на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад) дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оспорюване рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю достатнього стажу є законним, з огляду на наступне.

Відповідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Разом з тим, у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутній запис, що вона працювала в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах суб'єктів господарювання - ТОВ «Пелікан»; ТОВ фірма «Янтар»; ТОВ «Міський центр здоров'я»; ТОВ «Озон-інвест»; ТОВ фірма «Стиль»; ТОВ «Аполлон»; ПП «Юсі-Фарм»; ФОП ОСОБА_2; ФОП ОСОБА_4

Відповідно до вищезазначеного Переліку до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я від 31.10.2011 р. № 723 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами» аптека - заклад охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі.

Визначення аптечного закладу наведено в ст. 16 Закону « Основи законодавства України про охорону здоров'я ( в редакції до 07.07.2011 р.) згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санітарно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я.

Визначення закладу охорони здоров'я наведено в Законі України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (далі - Основи).

Згідно ст. 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я заклад охорони здоров'я це - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Відповідно до частини другої статті 16 порядок створення припинення закладів охорони здоров'я, особливості діяльності та класифікація закладів визначаються законом.

Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державна акредитація закладу охорони здоров'я (далі - акредитація) - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Враховуючи викладене, до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладені в постанові від 17 вересня 2013 року у справі № 21-241а13.

Згідно повідомлення Міністерства охорони здоров'я України від 28 липня 2015 року будь-яка інформація щодо акредитації ТОВ «Пелікан», ТОВ фірма «Янтар», ТОВ «Міський центр здоров'я», ТОВ «Озон-інвест», ТОВ фірма «Стиль», ТОВ «Аполлон», ПП «Юсі-Фарм», ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_4 у Міністерстві охорони здоров'я відсутня (а.с.243).

Таким чином, ТОВ «Пелікан», ТОВ фірма «Янтар», ТОВ «Міський центр здоров'я», ТОВ «Озон-інвест», ТОВ фірма «Стиль», ТОВ «Аполлон», ПП «Юсі-Фарм», ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_4, у яких працювала ОСОБА_1, не проходили державну акредитацію, тому, враховуючи положення наведених вище норм законодавства, перелічені заклади не мають офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я і робота в них не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що установи, в яких працювала позивач у спірний період її роботи, не підлягали обов'язковій акредитації відповідно до ч. 5 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я та постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 р. № 1216 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 р. № 765", колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я не підлягають обов'язковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах.

Між тим, норма частини 5 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я у вищенаведеній редакції щодо необов'язковості проведення акредитації аптечних закладів набрала чинності тільки з 13 червня 2015 року.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 р. № 1216 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 р. № 765" установлено, що протягом двох років після набрання чинності цією постановою акредитація фармацевтичних (аптечних) закладів здійснюється на добровільних засадах за поданою ними заявою.

Вказана постанова набрала чинності 15.01.2013 року.

Таким чином, до 15.01.2013 року акредитація аптечних закладів у спірний період роботи позивача, крім періоду роботи у ФОП ОСОБА_3 з 10.02.2014 р. по 07.11.2014 р., мала обов'язковий характер.

Також, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання позивача в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції необґрунтовано не зараховано стаж роботи з 16.09.1994 р. по 04.11.1994 р. на посаді провізора в ТОВ «Пелікан», з 05.12.1994 року по 16.11.1998 рік на посаді провізора, фармацевта в ТОВ Янтар», оскільки постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку акредитації закладу охорони здоров'я» набула чинності з 15.07.1997 року, виходячи з наступного.

Відповідно до розділу 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. № 909 право па пенсію за вислугу років мають провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, які працюють в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

Однак згідно трудової книжки позивача не вбачається, що вказані підприємства відносилися до аптек.

Колегія суддів зазначає, що показання свідка ОСОБА_5, допитаної при розгляді справи в суді першої інстанції, на які позивач посилається в апеляційній скарзі не можуть бути доказами які підтверджують наявність у позивача спеціального трудового стажу з 16.09.1994 р. по 04.11.1994 р. на посаді провізора в ТОВ «Пелікан», з 05.12.1994 року по 16.11.1998 рік на посаді провізора, фармацевта в ТОВ Янтар», оскільки за приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У пункті 18 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" зазначено, за відсутності документів про наявний стаж роботи трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв показання свідка, оскільки у останньої також відсутній запис в трудовій книжці, що ТОВ «Янтар» відносяться до аптечних закладів та відсутній запис, що свідок працювала в ТОВ "Пелікан" (а.с.248).

Також, колегія суддів, вважає обґрунтованою відмову у зарахуванні до стажу роботи періоду роботи позивача з 10 лютого 2014 року по 07 листопада 2014 року на посаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я від 31.10.2011 р. № 723 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами» аптека - заклад охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі.

Відповідно до ст. 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я заклад охорони здоров'я-юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правововї форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Відповідно до ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я заклад охорони здоров'я провадить свою діяльність на підставі статуту (положення), що затверджується власником закладу (уповноваженим ним органом).

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України - юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що позивач працювала з 10 лютого 2014 року по 07 листопада 2014 року на посаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, яка не є юридичною особою, що проводить свою діяльність на підставі статуту або положення, а отже не відноситься до закладу охорони здоров'я у відповідності до приписів ст. 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу позивача.

13.10.2015 року позивачем ОСОБА_1 було подано клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Відповідно до п. 1. ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 2 статті 7 вказаного Закону передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Згідно квитанції № NOGT541063 від 17.09.2015 року (а.с.285) при поданні апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 535,00 грн.

Згідно вимог пп. 2 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду судовий збір сплачено у розмірі 73,08 грн.

Отже, сплаті підлягав судовий збір у розмірі 80,40 грн.

Таким чином, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно повернути переплачену суму судового збору у розмірі 454,6 грн (535.00-80.40)

Враховуючи викладене, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 03.09.2015р. по справі № 579/1845/14-а залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1) переплачену суму судового збору у розмірі 454 ( чотириста п"ятдесят чотири) грн. 60 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 05.11.2015 р.