Справа № 2а-33/11
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 жовтня 2015 р. № 2а-33/11

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Лук'яненко М.О.,

суддів - Ю.В. Кучми, М.О. Спірідонова,

за участю секретаря судового засідання - Звягіна Я.І.,

представників сторін:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державної пенітенціарної служби України про визнання рішення незаконним та стягнення грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати рішення державного департаменту України з питань виконання покарань за №2-1 від 05.03.2010 року не законним; стягнути з державного департаменту України з питань виконання покарань одноразову грошову допомогу, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", постанови Кабінету Міністрів від 12.05.2007 року №707.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено йому у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки 3 групу інвалідності ним отримано під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається із викладеною у судовому засіданні, де посилався на те, що правовою підставою виплати одноразової грошової допомоги є заподіяння шкоди здоров'ю. Зобов'язання відшкодувати шкоду покладається на фізичну або юридичну особу, яка завдала цю шкоду, що передбачено ст. 1195 Цивільним кодексом України. Втрата позивачем працездатності мала місце ще до перебування в кадрах Державної кримінально-виконавчої служби України та внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, питання відшкодування шкоди повинно вирішуватися на правових засадах Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який на Державну кримінально-виконавчу інспекцію не поширюється.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та був звільнений зі служби 29 грудня 2009 року. З 30 грудня 2009 року йому встановлено III групу інвалідності у зв'язку з захворюванням та пораненням, що пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії, захворювання пов'язано з прохо дженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 014756 та свідоцтвом про хворобу (т. 1 а.с. 5, 7-8).

14.01.2010 року позивач звернувся до Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням III групи інвалідності з 30 грудня 2009 року, яка набута ним під час виконання обов'язку військової служби в державах, де велися бойові дії (т. 2 а.с. 15).

Відповідно до протоколу засідання комісії Державного департаменту України з питань виконання покарань для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим 05 березня 2010 року, позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги по управлінню Держав ного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (т. 1 а.с. 6).

Як вбачається із свідоцтва про хворобу, виданого 23 грудня 2009 року військово-лікарською комісією ГУ МВСУ в Харківській області, інвалідність позивача пов'язана з захворюваннями отриманими як до проходження служби, так під час її проходження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції .

Відповідно до п. 1 Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією; 3) поранення (контузії, травми або каліцтва), що сталося: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, - у розмірі річного грошового забезпечення; у період проходження служби, - у відсотках до розміру річного грошового забезпечення, встановленого відповідно до ступеня втрати працездатності, що визначається медико-соціальною експертною комісією.

Згідно до п. 2 Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, є: несення постової чи патрульної служби; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів; припинення або запобігання злочинам та правопорушенням; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

Відповідно до п.5 вищевказаного Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Положеннями ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) від 20.12.1990 року №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Виходячи з аналізу вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач, як особа, яка отримала ІІІ групу інвалідності пов'язану з захворюваннями отриманими як до проходження служби, так під час її проходження, має право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки підпадає під категорію осіб, яким така допомога передбачена вимогами ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) від 20.12.1990 року №565-XII.

Приписами ст. 23 вищевказаного Закону передбачено, що якщо працівник міліції та члени його сім'ї одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат.

Отже, позивач звернувшись до відповідача про виплату йому одноразової грошової допомоги, скористався своїм правом, яке прямо передбачене Законом України "Про міліцію", та за своїм власним вибором обрав отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених статтею 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) від 20.12.1990 року №565-XII.

За таких обставин, виходячи з вимог статті 23 Закону України "Про міліцію", дія якої поширюється на позивача, ОСОБА_2 має право на одноразову грошову допомогу, яку зо бов'язаний виплатити відповідач.

З урахуванням зазначено вище, колегія суддів дійшла висновку, про незаконність прийнято рішення державним департаментом України з питань виконання покарань №2-1 від 05.03.2010 року, та як наслідок безпідставність не виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", постанови Кабінету Міністрів від 12.05.2007 року №707.

Проаналізувавши вище наведене, колегія суддів знаходить позов ОСОБА_2 таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до державної пенітенціарної служби України про визнання рішення незаконним та стягнення грошової допомоги - задовольнити у повному обсязі.

Визнати рішення державного департаменту України з питань виконання покарань за №2-1 від 05.03.2010 року не законним.

Стягнути з державної пенітенціарної служби України одноразову грошову допомогу, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", постанови Кабінету Міністрів від 12.05.2007 року №707.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 жовтня 2015 року.

Головуючий М.О. Лук'яненко

Суддя Ю.В. Кучма

Суддя М.О. Спірідонов