Справа № 810/2913/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Київ 810/2913/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Панової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави, в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України з позовом

до ОСОБА_1

третя особа: Національна академія Державної прикордонної служби України ім.

ОСОБА_2

про про стягнення заборгованості у сумі 126341,58 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави, в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про стягнення заборгованості у сумі 126341,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач був зарахований курсантом до Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2, проходив службу (навчання) з 06.08.2010 по 01.07.2014 року та перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України, загальна сума витрат, пов'язаних з їх утриманням відповідача становить 126341,58 грн. У зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, відповідача звільнено в запас Збройних Сил України та повідомлено про необхідність відшкодувати понесені позивачем витрати. Проте, у добровільному порядку витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі Державної прикордонної служби України, відповідачем не відшкодовано. Посилаючись на порушення відповідачем положень Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу», Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, позивач просить стягнути з відповідача вказані витрати у судовому поряду.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 14.08.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 14.09.2015 уповноважені представники сторін не зявились.

Заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Від Адміністрації Державної прикордонної служби України та третьої особи до суду надіслали клопотання, відповідно до яких представник Адміністрації Державної прикордонної служби України та третьої особи просить суд розглядати справу за його відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідач повідомлений судом про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення тексту повістки у мережі Інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі оголошень Київського окружного адміністративного суду за адресою (http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/), а також шляхом розміщення ухвал про відкриття провадження у справі та закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем заперечення проти позову не надано, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Частиною четвертою статі 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Наказом Ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 №682 від 06.08.2010 ОСОБА_1 було призначено на посуду курсанта Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2, що підтверджується витягом з наказу від 06.08.2010 № 63-ос та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів вищого військового навчального закладу Державній прикордонній службі України терміном з 06.08.2010 по 01.07.2014 за напрямом підготовки "охорона та захист державного кордону".

27 червня 2014 року Наказом Ректора академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України лейтенанта ОСОБА_1В.(П-007118) з 01 липня 2014 року виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження служби до Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України 24 прикордонного загону (І категорії).

10 листопада 2014 року наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби лейтенанта ОСОБА_1 (П-007118) за пунктом "и" (у звязку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" у запас Збройних Сил України та проведено бесіду з військовослужбовцем щодо відшкодування витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі Державної прикордонної служби України.

З огляду на ту обставину, що суму витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі Державної прикордонної служби України, відповідачем не відшкодовано, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України в зв'язку з виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі - Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII) зі змінами і доповненнями, на час спірних правовідносин.

Пунктом 4 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII передбачено, що видом військової служби, зокрема, є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Відповідно до частин першої, другої і третьої статті 25 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад'юнктів і докторантів. Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Згідно з частиною п'ятою статті 25 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Як раніше зазначалось, між ОСОБА_1 та Національною академією Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького було украдено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України.

Пунктом 5.1 вищевказаного контракту передбачено, що ОСОБА_1 зобовязується добровільно відшкодувати витратив повязані з його утримання у вищому військовому навчальному закладі відповідно до вимог частини десятої статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», в разі розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі України після закінчення академії.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено у Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах).

Так, відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Згідно пункту 8 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Позивачем надано розрахунок витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у Національній академії Державної прикордонної служби України (а.с.23), довідку-розрахунок №3826 щодо продовольчого забезпечення (а.с.27), довідку-розрахунок вартості наданого медичного забезпечення (а.с.28), довідку-розрахунок щодо витрат на речове забезпечення (а.с.29), довідку-розрахунок отриманого грошового забезпечення (а.с.30).

Отже, як свідчать наявні в матеріалах справи довідки-розрахунки, відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням за період з 06.08.2010 по 01.07.2014, в розмірі 126341,58 грн.

Доказів неправомірності визначення розміру та складу витрат, пов'язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі або сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Проте, матеріали справи містять рапорт ОСОБА_1 від 17.11.2014 (а.с. 31), відповідно до якого, ОСОБА_1 зобовязується добровільно повернути кошти, що були витрачені на його утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького за період з 06.08.2010 по 27.06.2014 у розмірі 126341,58 грн.

На підставі викладеного судом встановлено, що у відповідача утворилася і наявна заборгованість по відшкодуванню витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 126341,58 грн.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. В силу положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості відповідачем не сплачено; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що знаходяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, - суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідач фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 126341 (сто двадцять шість тисяч триста сорок одна) грн.. 58 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.