Справа № 806/4940/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м.Житомир справа № 806/4940/15

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Барібан А.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання оформити та видати посвідчення,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати дії Житомирської обласної державної адміністрації в частині не видачі їй посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А неправомірними та зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації оформити їй та видати посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй в березні 2015 року встановлена 2 група інвалідності по захворюванню повязаному із впливом аварії на ЧАЕС, а тому у відповідності до вимог законодавства, вона має право на отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Зазначила, що дії Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у видачі такого посвідчення є неправомірними, оскільки незалежно від змін, які внесені в законодавство, у відповідача відсутні підстави для відмови у видачі посвідчення постраждалого 1 категорії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Встановлено, що з 1986 року позивач проживала у с. Мирному та с. Чолівка Коростенського району, а також в м. Коростені, які постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 були віднесені до зони посиленого радіологічного контролю.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 більше 4 років проживала у зоні посиленого радіологічного контролю, їй було видано посвідчення потерпілого категорії 4 серії В-П №496004, яке діє на час проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

18.12.2014 року Житомирським обласним онкодиспансером було встановлено діагноз- злоякісне утворення (а.с 6).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 21 від 29.01.2015 року, захворювання ОСОБА_2 повязане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.7).

Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 2 групу інвалідності з 03.03.2015 безтерміново, яка настала внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою серії 12ААА №089298 від 16.03.2015 (а.с. 13).

Згідно названої довідки, огляд у Житомирській обласній медико-соціальній експертною комісії позивач проходила 16.03.2015 року.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо видачі їй посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради направило вищевказане звернення до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

Однак, відповідачем були повернуті документи позивача та повідомлено останню, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме з ст. 2 виключено зону посиленого радіологічного контролю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначенні нормами статей 11, 14 вказаного Закону.

До четвертої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII абзац пятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено.

Цим же Законом статтю 2 ("Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій") та 23 ("Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4") Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено.

Отже, позивач у даний час не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони, відповідно до чинного законодавства, - немає, як наслідок посвідчення потерпілого 4 категорії втратило чинність з 01.01.2015 року.

Таким чином, на момент складання експертного висновку Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України від 09.02.2015 року № 516, огляду в Житомирській обласній МСЕК - 16.03.2015 року та звернення із заявами про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії ОСОБА_2 не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд вважає помилковими доводи позивача про те, що до неї може бути застосована дія Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла до 01.01.2015 року. Позивач зазначає, що хвороба, яка в подальшому стала причиною настання інвалідності і яка є пов"язаною з впливом аварії на ЧАЕС, настала в 2014 році ще до змін у законодавство, що підтверджується заключним діагнозом Житомирського онкодиспансеру від 18.12.2014 року.

Разом з тим, законодавством чітко встановлено право на отримання статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, з фактом встановлення причинного зв"язку інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС, а не з фактом встановлення діагнозу. Оскільки позивачу причинний зв"язок інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС був встановлений Житомирською обласною МСЕК-1 16.03.2015 року, тобто після набуття чинності Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-УІІІ, тому на момент огляду МСЕК позивач вже не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідачів відсутні підстави для встановлення позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі відповідного посвідчення.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, а тому в позові відмовляє.

Керуючись статтями 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В позові ОСОБА_2 до Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання оформити та видати посвідчення відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 06 листопада 2015 р.