Справа № 337/5195/15-а
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26.10.2015 Провадження №2-а/337/136/2015
Справа №337/5195/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2015 року суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про відмову в зарахуванні періодів його роботи з 01.09.1980 р. по 15.07.1983 р., з 16.07.1983 р. по 12.10.1983 р. та з 23.01.1986 р. по 12.05.1991 р. до пільгового стажу за Списком № 1; та зобовязати відповідача зарахувати вказані періоди роботи позивача за відповідною професією до пільгового стажу за Списком № 1, у звязку з чим перерахувати та виплатити йому різницю недоотриманої пенсії з 31 липня 2015 року з урахуванням отриманих пенсійних виплат та виплачувати йому в подальшому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у новому перерахованому розмірі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 надала суду письмове заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 у звязку з наступним.

Проти зарахування стажу роботи ОСОБА_1 у періоди з 16.07.1983 р. по 12.10.1983 р. та з 23.01.1986 р. по 12.05.1991 р., а також періоду проходження ним строкової військової служби з 29.10.1983 р. по 27.12.1985 р. до пільгового стажу за Списком № 1 управління ПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя не заперечує, адже довідка № 421 від 22.06.2015, видана ВАТ ЗМК «Запоріжсталь», підтверджує особливий характер роботи позивача у вищезазначені періоди, зокрема те, що професії, за якими він працював, передбачені саме Списком № 1; а період проходження строкової військової служби згідно п.п. «к» ч. 1 та абз. 3 п.п. «л» п. 109 розділу VIII чинного у період роботи позивача ОСОБА_3 про порядок призначення і виплати державних пенсій № 590, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р., зараховується як до загального стажу роботи, так і до пільгового, що передував військовій службі або мав місце після неї.

Проте вказаного пільгового стажу позивача, який складає 7 років 08 місяців 16 днів, недостатньо для призначення пенсії відповідно до вимог п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а період навчання ОСОБА_1 у професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1980 р. по 15.07.1983 р. не може бути зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, оскільки всупереч вимогам ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» безпосередньо по завершенню навчання він почав працювати не за набутою спеціальністю «вальцювальник стану гарячого прокату» а оператором поста керування станом гарячої прокатки.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи адміністративного позову та заперечень до нього, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 23 липня 2015 року звернувся до УПФУ в Хортиць кому районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 1.

Рішенням комісії УПФУ в Хортиць кому районі м. Запоріжжя № 28 від 31 липня 2015 року позивачу через недостатність пільгового стажу за Списком № 1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

При цьому, як зазначив відповідач в запереченнях та як вбачається з долученої до матеріалів справи копії зазначеного рішення комісії, до пільгового стажу за Списком № 1 враховано й період роботи позивача оператором поста управління стану гарячої прокатки з 16.07.1983 р. по 12.10.1983 р., й проходження ним строкової військової служби з 29.10.1983 р. по 27.12.1985 р., а також період роботи наждачником з видалення пороків металу з 23.01.1986 по 12.05.1991 р., у звязку з чим розрахований відповідачем пільговий стаж позивача становить 7 років 08 місяців 16 днів.

Таким чином, доводи позивача щодо неврахування УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя до його пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 16.07.1983 р. по 12.10.1983 р. та з 23.01.1986 по 12.05.1991 р. під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження та були спростовані наявними в матеріалах справи доказами, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є безпідставними, отже задоволенню не підлягають.

Разом з тим, зі згаданого рішення комісії вбачається, що до пільгового стажу, який згідно ст. 13Закону України «Про пенсійне забезпечення» поруч з іншими умовами має бути не менше 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, не було зараховано лише період навчання позивача в професійно-технічному училищі з 01.09.1980 р. по 15.07.1983 р. з посиланнями на те, що позивач безпосередньо після закінчення навчання працевлаштувався не за набутою пільговою спеціальністю «вальцювальник стану гарячого прокату», як того вимагає ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», а оператором поста керування станом гарячої прокатки.

Проте з таким висновком відповідача не можна погодитись, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний стаж і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто для зарахування до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, часу навчання у професійно-технічному навчальному закладі обовязкова наявність двох умов: перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не більше 3-х місяців та зарахування на роботу саме за набутою професією, які, на думку суду, позивачем витримані повністю.

Так, з долучених до матеріалів справи копій диплому та трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній працевлаштувався вже наступного дня після завершення навчання. При цьому був прийнятий до обтискного цеху не за вказаною в дипломі спеціальністю «вальцювальник стану гарячого прокату», а оператором поста керування стану гарячої прокатки, що, на думку суду, не може бути підставою для відмови в зарахуванні періоду навчання до пільгового стажу роботи за Списком № 1, адже вказані професії є тотожними.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійно-технічне навчання передбачає формування у громадян професійних умінь і навичок, необхідних для виконання певної роботи чи групи робіт, і може здійснюватися у професійно-технічних навчальних закладах, а також шляхом індивідуального чи курсового навчання на виробництві, у сфері послуг.

Такі професії як «вальцювальник стану гарячого прокату» та «оператор поста керування стану гарячої прокатки» обидві віднесені до робіт зі шкідливими умовами праці, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року Списком № 1, і як аналогічні містяться в ньому в ІІІ-му розділі «Чорна металургія», 3-му підрозділі «Прокатне, колесопрокатне, бандажопрокатне, вилопрокатне, бляхокатальне, лудильне, оцинкувальне та освинцювальне виробництва. Виробництво рейкових скріплень, вирубування та зачищення гарячого металу. Термічне оброблення. Виробництво каліброваного металу».

Крім того, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 вересня 2007 р. N 1117 Державний перелік професій з підготовки кваліфікованих робітників у професійно-технічних навчальних закладах містить зазначені професії в розділі 27 «Металургійне виробництво» (групи 27.1, 27.2, 27.3) з однаковим кодом за Національним класифікатором України «Класифікатор професій» 8122.1, з однаковим номером галузевого випуску довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників 40; різняться в них лише кваліфікаційні розряди професійної підготовки (перепідготовки за технологічно суміжною професією) та підвищення кваліфікації, при цьому найвищі їх показники також співпадають.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що здобута позивачем у ПТУ професія «вальцювальник стану гарячого прокату» та професія, за якою він працевлаштувався «оператор поста керування стану гарячої прокатки», є такими, що однаково застосовуються в прокатному виробництві чорної металургії, отже є тотожними, з однаково шкідливими умовами праці, які обидві передбачені Списком № 1, у звязку з чим за вимогами ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» період навчання позивача ОСОБА_1 у професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1980 р. по 15.07.1983 р. має бути зарахований до стажу роботи за спеціальністю, яка дає право на пільги.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки-після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З урахуванням періоду навчання позивача, який становить 2 роки 10 місяців 15 днів, та визнаного відповідачем пільгового стажу роботи 7 років 08 місяців 16 днів, позивач має більш ніж 10 років (10 р. 7 міс.) стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, у звязку з чим має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Керуючись ст. 2, 8-12, 17, 41, 69, 158, 160-163, 167, 186 КАС України, ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», «Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати противоправним рішення управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя від 31 липня 2015 року № 28 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 період його навчання у професійно-технічному навчальному закладі з 01 вересня 1980 року по 15 липня 1983 року до пільгового стажу за Списком №1 та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 23 липня 2015 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун