Справа № 22-а-23706/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйової Н.С.,

суддів Фінагєєва В.О., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду в Іванківському районі Київської області на рішення Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2010 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання відповідача зробити перерахунок пенсій, -

в с т а н о в и л а:

Позивачі в травні 2010 р. звернулись до суду із адміністративним позовом, який мотивували тим, що вони є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а ОСОБА_3 є потерпілою 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС і відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1 (інвалідам 2 групи) відповідно до ст. 50 цього ж закону складає 75% мінімальної пенсії за віком.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відносить до радіоактивної зони - зони добровільного гарантованого відселення, позивачка ОСОБА_2 у с. Сукачі Іванківського району, які відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до ст.. 39 зазначеного вище Закону, їм, як непрацюючим пенсіонерам має виплачуватися допомога у розмірі 2-мінімальних заробітних плат, фактично ж відповідач виплачував ці суми у значно меншому розмірі, відповідно до постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року. У зв'язку з чим просили визнати такі дії відповідача протиправними, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити недотриману пенсію та додаткову пенсію відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 50 та доплату, передбачену ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2010 р. позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо нарахування та виплати основної та додаткової пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірах, менших, ніж передбачено Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, нарахування і виплати ОСОБА_1 доплати, передбачено ст. 39 цього Закону неправомірними. Зобовязано відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перерахунок пенсій, а саме: основної пенсії, виходячи з встановлених розмірів 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 зазначеного закону за період з 14.05.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року та стягнути перераховані недоплачені кошти з урахуванням вже виплачених сум. Зобовязано відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_1 перерахунок щомісячної доплати, виходячи з встановленого розміру 2-х мінімальних заробітних плат згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року та стягнути перераховані недоплачені кошти з урахуванням вже виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивачі як інваліди 1 та 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, мають право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкають в смт. Іванків, а позивачка ОСОБА_2 у с. Сукачі Іванківського району Київської області, які віднесені законом до території посиленого радіоактивного забруднення, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримуюють пенсію. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачі як непрацюючі пенсіонери, що мешкають у зоні посиленого радіоактивного забруднення, мають право на підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Проте пенсію та вказані доплати до пенсії виплачувались позивачам з 2007 р. на підставі постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. в значно менших розмірах у фіксованих сумах, що є порушенням їх прав.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку пенсії для інвалідів ЧАЕС 2 групи, потерпілих 1 категорії необґрунтовані, поскільки законодавство чітко встановлює розмір основної і додаткової пенсії, та доплату до пенсії як величину кратну мінімальній пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205-206 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області залишити без задоволення.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2010 р. залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)