Справа № 569/3189/15-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Денисюк П.Д.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"04" листопада 2015 р. Справа № 569/3189/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Іщенко І.П. ,

за участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "16" квітня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський міський суд Рівненської області постановою від 16 квітня 2015 року позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління державної фіскальної служби України в Рівненській області щодо неподання та неоформлення документів для призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та щодо ненарахування та невиплати одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Зобов"язав Головне управління державної фіскальної служби України в Рівненській області підготувати та подати до Управління пенсійного фонду України в Рівненській області документи, необхідні для призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов"язав Головне управління державної фіскальної служби України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову допомогу відповідно до Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин справи, просить постанову скасувати, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст.195 КАСУ справа розглядається в межах апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права, дослідивши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області , в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України в Рівненській області щодо неподання та неоформлення документів для призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та щодо ненарахування та невиплати одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист»; зобов"язати відповідача підготувати та подати до Управління пенсійного фонду України в Рівненській області документи, необхідні для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та нарахувати і виплатити одноразову допомогу відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказав, що має право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Вказав, що після звільнення йому не виплачено одноразову грошову допомогу в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3, являючись особою середнього начальницького складу податкової міліції, в період з 17 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2013 року проходив службу в органах податкової міліції та перебував на спеціальному обліку Державної податкової служби України.

Наказом Державної податкової адміністрації в Рівненській області №88-о від 17 жовтня 2011 року позивача призначено на посаду оперуповноваженого відділення протидії незаконному відшкодуванню ПДВ відділу податкової міліції Дубенського об"єднання державної податкової інспекції, а наказом №47-о від 01 жовтня 2013 року його звільнено у запас Збройних сил України за п.64 пп. «г» (через скорочення штатів). Вислуга на день звільнення складала в календарному обчисленні п"ять років три місяці тринадцять днів, в органах податкової міліції - один рік одинадцять місяців чотирнадцять днів.

З довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0396031 від 16 грудня 2014 року вбачається, ОСОБА_3 при первинному огляді інваліда з 14 жовтня 2014 року встановлено третю групу інвалідності захворювання, пов"язаного із проходженням військової служби.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Пунктом 1 Порядку надання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» затвердженого постановою Пенсійного фонду від 30.01.2007 року № 3-1 визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із законом, подаються цими особами до головного управління Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи, зокрема через Державну податкову службу України в Рівненській області.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 звертався до відповідача із заявою підготувати відповідні документи для призначення йому пенсії по інвалідності.

Однак, Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Рівненській області необхідні документи для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до Управління пенсійного фонду України в Рівненській області подані не були.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов"язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що Рівненський міський суд Рівненської області дійшов правильного висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом підготовки та подачі відповідачем до Управління пенсійного фонду України в Рівненській області необхідних документів для призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та виплати одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відповідач не мав повного переліку документів, необхідних для оформлення пенсії і допомоги, оскільки всі документи по ОСОБА_3 були вилучені згідно ухвали слідчого судді від 03.02.2015 року, то колегія суддів їх відхиляє, зважаючи на те, що документи були вилучені 24.02.2015 року, а позивач звертався до відповідача із відповідними заявами в період з 16.12.2014 року по 21.01.2015 року.

Судом апеляційної інстанції також не можуть бути враховані посилання відповідача на висновок експерта НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області про те, що в свідоцтві про хворобу № 137 від 01.10.2013 року відтиск гербової печатки "Військово - лікарська України в Рівненській області" нанесений не кліше справжньої печатки, а підписи посадових осіб ВЛК ними не виконувались, та на акт огляду МСЕК від 16.07.2015 року, яким встановлено позивачу іншу причину інвалідності, оскільки вказані обставини виникли після прийняття рішення судом першої інстанції, а отже не могли бути відомі суду на час розгляду справи.

Підсумовуючи викладене, слід вказати, що оскаржена постанова законна і обґрунтована, відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстави для скасування постанови відсутні, а тому апеляційний суд залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "16" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області вул.Відінська,12,м.Рівне,33000

4- ОСОБА_4 представник позивача - АДРЕСА_1 ,