Справа № 22-а-24885/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА Іменем України

24 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого

суддів

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою

судді: ВоробйовоїН.С.

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області

на постанову

Рокитнянського районного суду Київської області від 12 березня 2010 року

по справі за позовною заявою

ОСОБА_3

до відповідача

управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області

про

визнання неправомірними дій, зобовязання провести перерахунок та виплату доплати до пенси, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та соціальної допомоги як дитині війни

встановила:

Позивач в лютому 2010 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та відповідно до ст. ст. 39 та 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідачем така доплата здійснюється у значно меншому розмірі, просила відновити пропущений строк, для звернення до суду, визнати неправомірною відмову відповідача щодо проведення перерахунку доплати та підвищення, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату омісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як Ідитині війни, доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року.

Постановою Рокитнянського районного суду від 12 березня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати зазначених доплат до пенсії позивачу неправомірними. Зобовязано УПФУ у Рокитнянському районі Київської області здійснити виплату позивачу заборгованість з щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, відповідно до ст. ст. 39 та 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у'рюзмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Сторони звільнено від сплати судових витрат. В апеляційній скарзі УПФУ у Рокитнянському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і ^^обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає терміни, згідно частини першої якої у цьому законі ^Лаведені нижче терміни вживаються в такому значенні: дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і відповідає встановленому законом прожитковому мінімуму.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка зареєстрована та постійно проживає у смт. Рокитне ^Київської області, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № віднесена до зони посиленого радіологічного контролю. Позивачка перебуває на обліку в УПФУ Рокитнянському районі Київської області як непрацюючий пенсіонер, потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 4 і відповідно до ст. ст. 51, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком. Також позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Рокитнянському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну допомогу у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем така доплата здійснювалась позивачці у значно менших розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін ^шо деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про ЧРвнесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну допомогу дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 51, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку доплати до пенсії, передбаченої ст. ст. 39, 51 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закогіу, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС У країни.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 10.02.2010., тобто пропустив річний строк ^^звернення до адміністративного суду за захистом свого права по виплатам за період з травня по лютий 2009 року, відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивача предявити позов до суду, а також беручи до уваги, що на цьому наполягав відповідач в поданих суду письмових запереченнях, то колегія судів відмовляє в позові про зобов'язання відповідача нарахувати за вказаний період підвищення та доплати до пенсії у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності та відсутністю поважних причин його пропуску.

Крім того, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині призначення подальшого перерахунку, оскільки рішення суду не повинно прийматись на період після дати розгляду позову, тобто на майбутній період, оскільки немає факту порушення прав заявника, можливі законодавчі зміни порядку призначення і обчислення відповідних вимог.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

. За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно

змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 198, 201, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

постановила :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області задоволити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 12 березня 2010 в частині строку нарахування та виплати підвищення та доплати змінити, зобовязавши Управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, а саме: щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний .»захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї заробітної ^Шлати: щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 15% мінімальної пенсії віком відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 10 лютого 2009 року з врахуванням раніше отриманих сум таких виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення еріоду, протягом якого позивач має право на отримання підвищення до пенсії та доплати.