Справа № 823/4042/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року справа № 823/4042/15

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

секретаря Тараненка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Черкаського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих коштів у вигляді допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Черкаський районний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманих коштів у вигляді допомоги по безробіттю в сумі 350,97грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перебуваючи на обліку як безробітний відповідач отримав дохід від ДП «Черкаське лісове господарство» за цивільно-правовим договором № 11 від 10.03.2015 та одночасно допомогу по безробіттю за період 10.03.2015 по 30.03.2015 на загальну суму 350,97грн. Таким чином, ОСОБА_1 не мав права на отримання допомоги по безробіттю в період з 10.03.2015 по 30.03.2015, а отже отримана допомога в розмірі 350,97грн. є незаконно отриманою. Тому, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти, як допомогу по безробіттю, які останній в добровільному порядку не повернув.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Черкаського районного центру зайнятості.

Відповідач у судове засідання не зявився, свого представника не направив, причини повторної неявки суду не повідомив. В підтвердження того, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи містяться корінці рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень: копії ухвали про відкриття провадження та призначення судового засідання на 15.10.2015, а також повістки про відкладення розгляду справи на 30.10.2015.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.12.2014 відповідач звернулася до Черкаського РЦЗ з заявою про надання статусу безробітного.

Наказом Черкаського РЦЗ від 09.12.2014 № НТ141209 ОСОБА_1 на підставі раніше поданої заяви був наданий статус безробітного з 03.12.2014, а наказом від 10.12.2014 № НТ141210 призначено виплату допомоги по безробіттю з 10.12.2014.

30.03.2015 наказом Черкаського РЦЗ № НТ150330 ОСОБА_2 було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено з 30.03.2015 реєстрацію в центрі зайнятості, в звязку з працевлаштуванням по найму, на умовах трудового договору.

За період перебування на обліку в Черкаському РЦЗ з 03.12.2014 по 30.03.2015 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в сумі 2 106,81грн.

При проведенні працівниками Черкаського РЦЗ перевірки засобами ЄІАС в закладці «Памятка про працевлаштування в період СБ» було виявлено розбіжність в даті початку трудових відносин відповідача з ДП «Черкаське лісове господарство». З метою уточнення отриманих даних Черкаським РЦЗ проведено відповідну перевірку.

За результатами проведеної перевірки 23.07.2015 був складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № /02.

Висновками акту перевірки встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Черкаському РЦЗ в статусі безробітного та в період отримання допомоги по безробіттю не повідомив, що приступив до виконання роботи за цивільно-правовим договором № 11 з 10.03.2015 (період виконання робіт з 10.03.2015 по 26.03.2015).

29.07.2015 Черкаським РЦЗ видано наказ № 9 «Про повернення коштів», згідно якого відповідачу необхідно повернути кошти за період з 10.03.2015 по 30.03.2015, що виплачені, як допомога по безробіттю в сумі 350,97грн. Вказаний наказ був отриманий ОСОБА_1 31.07.2015, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оскільки, у встановлені законом строки відповідач безпідставно отриману допомогу по безробіттю добровільно не повернув, а рішення про її стягнення не оскаржив, це спонукало Черкаський РЦЗ звернутись з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України Про зайнятість населення №5067-VI від 5 липня 2012 року, який набрав чинності 01.01.2013р. (далі - Закон №5067-VI) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

В розумінні положень пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Отже, в контексті наведених положень законів, відповідач не може визнаватись безробітною особою в період з 10.03.2015 по 30.03.2015.

Таким чином, в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримавши допомогу по безробіттю за період з 10.03.2015 по 30.03.2015 у сумі 350,97грн., відповідач не повідомив центр зайнятості про обставини, які впливають на умови виплати йому допомоги по безробіттю, а отже незаконно отримав зазначену допомогу.

В силу положень частини 2 статті 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 2 березня 2000 року № 1533-III встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, а відповідно до пункту 3 цієї статті сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Крім того, згідно пункту 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Згідно статті 39 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

У відповідності до положень пункту 3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього Закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи право позивача на стягнення в судовому порядку суми виплаченої допомоги по безробіттю, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем - субєктом владних повноважень, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Черкаського районного центру зайнятості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Черкаського районного центру зайнятості кошти в сумі 350 (триста пятдесят) грн. 97 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 04.11.2015 року.