Справа № 803/1912/15
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Львів Справа № 876/9109/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року по справі № 803/1912/15-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування до неї фінансових санкцій від 04 вересня 2014 року № 0306001-22.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що до неї протиправно застосовано фінансові санкції за продаж слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, оскільки таке рішення прийняте за відсутності доказів про вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та без врахування того, що приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1, перебуває в користуванні ОСОБА_3 на підставі договору суборенди.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, позивач подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що працівниками СКМСД Ковельського МВ УМВС України у Волинській області протиправно проведено перевірку та складено протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за відсутності належних доказів його вчинення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника служби у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації Волинської області від 07 травня 2014 року № 15 «Про проведення рейду-перевірки» зобов'язано спеціаліста служби у справах дітей спільно з оперуповноваженими сектору кримінальної міліції у справах дітей провести профілактичну рейд-перевірку закладів торгівлі по недопущенню продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім в населених пунктах Доротищенської та Тойкутської сільських рад.

За результатами проведеної перевірки працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Ковельського РВ УМВС України у Волинській області був складений протокол від 14 травня 2014 року ВН № 04261, в якому зафіксовано, що 07 травня 2014 року ОСОБА_3 у магазині, що знаходиться в АДРЕСА_1, в якому здійснювала підприємницьку діяльність позивач, продала неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, слабоалкогольний напій «ICE Mix», що є порушенням вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

14 червня 2014 року адміністративною комісією при Тойкутській сільській раді прийнято постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

На підставі матеріалів, наданих сектором кримінальної міліції у справах дітей Ковельського РВ УМВС України у Волинській області, відповідачем прийнято рішення від 04 вересня 2014 року № 0306001-22 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 6800,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не забезпечено дотримання заборони щодо продажу неповнолітнім особам слабоалкогольних напоїв, не забезпечено належного рівня обачності своїх продавців, допущено до продажу слабоалкогольних напоїв особу, яка реалізувала цей напій неповнолітній, тому до неї правомірно було застосовано фінансові санкції у розмірі 6800,00 грн.

Суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з частиною 4 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Абзацом 9 частини 2 статті 17 цього ж Закону передбачено застосування до суб'єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу у разі порушення вимог статті 15 цього Закону у розмірі 6800,00 грн.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною 2 цієї статті, приймаються органами державної податкової служби та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно з пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Факт продажу у магазині фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, підтверджується копіями протоколу про адміністративне правопорушення від 14 травня 2014 року ВН № 04261, який було складено щодо ОСОБА_3, письмового пояснення голови Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області Зінчука В.А., що, на думку суду, свідчить про правомірність застосування до позивача фінансових санкцій за порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Судом першої інстанції вірно зазначено про необґрунтованість доводів позивача, що вона не здійснює господарську діяльність у магазині за адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на договір суборенди вказаного приміщення, укладений з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, оскільки нею не надано жодних доказів в підтвердження його виконання.

Також суд враховує, що згідно з податковою декларацією фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за 2014 рік вона не задекларувала жодних доходів, а тому і жодної підприємницької діяльності в цей період не здійснювала.

Посилання представника апелянта на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2015 року по справі № 159/4505/15-а, якою скасовано постанову адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді від 14 червня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за продаж слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, суд не бере до уваги, оскільки підставою для скасування зазначеної постанови були висновки суду про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не розкрито суті адміністративного правопорушення, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів повідомлення ОСОБА_3 про час, дату та місце складення протоколу, його вручення, надіслання повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Натомість, обов'язковість преюдиційних обставин, передбачена частиною 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до буквального тлумачення зазначеної норми, поширюється лише на конкретно встановлені в справі (в тому числі в справі про адміністративне правопорушення) обставини, а такі у згаданій вище постанові не встановлювались.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року по справі № 803/1912/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 10 листопада 2015 року.