Справа № 2-а-703/1-2010
Суддя: Метелешко О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-703/1-2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Метелешко О.В.,

при секретарі Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу ДАІ Дніпровського району м. Києва Семенюка ОСОБА_2 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно постанови інспектора ДПС взводу ДАІ ОСОБА_3 № 386734 від 23 травня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення його піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. У постанові зазначено, що 23 травня 2010 року, позивач, керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 в м. Києві по пр. Визволителів, 17, рухався зі швидкістю 93 км/год., чим перевищив встановлену в м. Києві швидкість на 33 км/год. і порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут» р/н 0305090.

Вважає, що застосоване до нього постановою № 386734 від 23 травня 2010 року стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень є неправомірним та необгрунтованим, оскільки він рухався зі швидкістю 78 км/год., чим перевищив встановлену в м. Києві швидкість лише на 18 км/год., що відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для адміністративного покарання.

Також позивач зазначив, що показання приладу фіксації швидкості «Беркут», р/н 0305090, продемонстровані йому інспектором, який зупинив його автомобіль, належать іншому автомобілю з наступних причин. Під час першого візуального контакту і зупинки його автомобіля, інспектор не мав при собі приладу «Беркут», а цей прилад зявився у нього тільки після того, як він підійшов до його автомобіля. Згідно технічних характеристик приладу «Беркут», отриманих позивачем з офіційного сайту виробника, кожен прилад «Беркут» оздоблюється функцією памяті і індикацією часу вимірювання. Однак, ця функція приладу не була продемонстрована позивачу інспектором на його вимогу, що не дало йому можливості обґрунтувати свою позицію у спілкуванні з інспекторами і довести, що показання приладу «Беркут» не належать його автомобілю.

У судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Старший інспектор ДПС взводу ДАІ Дніпровського району м. Києва Семенюк ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АА1 № 145571 від 23 травня 2010 року, ОСОБА_1, 23.05.2010 року о 11 год. 09 хв., керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 93 км/год., чим перевищив встановлену у м. Києві швидкість на 33 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» 0505090, чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 5).

Як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АА № 386734 від 23 травня 2010 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп. (а.с. 6).

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З огляду на викладене, суд бере до уваги пояснення позивача та вважає, що спірна постанова не відповідає вимогам законодавства, оскільки відповідач не надав суду доказів на спростування пояснень позивача, а дане спростування, відповідно до ст. 71 КАС України, покладено на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серія АА № 386734 від 23 травня 2010 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту" ст.ст. 11, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу ДАІ Дніпровського району м. Києва Семенюка ОСОБА_2 про скасування постанови - задовольнити.

Постанову АА № 386734 від 23 травня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: