Справа № 2а/463/28/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Справа № 876/488/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Гуляка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова на на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2014 року у справі № 2а/463/14 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, у якому просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважною та поновити строк. Дії УПФ України в Личаківському районі м. Львова в частині не донарахування та недоплати державної та додаткової за шкоду, заподіяну здоров'ю пенсій з 01.12.2010 року згідно чинного законодавства в розмірах, менших ніж установлених ст.. 49, 50, 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - визнати протиправними. Зобов'язати УПФ України в Личаківському районі м. Львова провести донарахування та доплату державної та додаткової за шкоду, заподіяну здоров'ю, пенсій з 01.12.2010 року згідно чинного законодавства, виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з 01.12.2010 року з урахуванням вимог ст.. 49, 50, 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 недоотриманої пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в період з 01.12.2010 року по 22.07.2011 року неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова

провести нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі основної (державної) пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.12.2010 року по 22.07.2011 року з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач Управління Пенсійного Фонду України у в Личаківському районі м. Львова оскаржило її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим , що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції Закону, що діяв до 01.01.2008р.) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II-ї групи інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 50 Закону, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначається особам, віднесеним до 1 категорії для інвалідів II групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для визначення розмірів пенсій згідно із цим Законом і тому не може застосовуватись для обчислення додаткової пенсії передбаченої ст.ст. 49-51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Розміри пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються Кабінетом Міністрів України, зокрема постановами №530 від 28.05.2008 року, №654 від 16.07.2008 року та №656 від 28.07.2010 року. Крім цього зазначила, що законодавством України не передбачена величина мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку надбавок і підвищень. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м. Львова, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого Львівською обласною державною адміністрацією 07.10.2008 р. є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до 1 категорії, являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до довідки серії ЛВА-2 №025970, позивач являється інвалідом другої групи захворювання пов'язаного із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, втрата працездатності -70% і відповідно має право на соціальні пільги (доплати) в розмірі, встановленому ст..ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, З, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам II групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Колегія суддів вважає ,що згідно вищенаведеного суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що позивач має право на отримання державної пенсії у розмірі, передбаченому статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії згідно статті 50 цього Закону.

Наявність такого права у позивача є визначальною дня вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальним захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності; втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Зі статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що під час визначення розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком.

Статтею 19 вказаного закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Так, згідно з вимогами ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком при наявності у чоловіків 25 років, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» також визначено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, мінімальні розмір пенсії для позивача, який є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, визначаються не з тих чи інших розрахункових величин, а зі встановленого в законодавстві розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на час виплати пенсії згідно із законом про Держаний бюджет України, в якому також передбачено, що прожитковий мінімум не можуть коригувати інші нормативно-правові акти.

Оскільки будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановлена названим законом, для розрахунку підвищення пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, у зв'язку із внесенням змін та доповненням п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2011р.», які набрали законної сили 19.06.2011р. було змінено порядок виплати пенсії, яка передбачена ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що вказані норми закону застосовується у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011р., а також прийняттям 6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України постанови №745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету ", яка набрала чинності 23 липня 2011 року суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний був нараховувати та виплачувати основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі визначеному ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у відповідності до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» лише до 22.07.2011р.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» установлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, ЗО, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду 1 інстанції ,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , а тому слід зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії, яка передбачена ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 10.02.2011р. по 22.07.2011р. включно, а в решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2014 року у справі № 2а/463/14 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

В.В. Гуляк