Справа № 815/1397/15
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1397/15

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача Федорчука В.В. та представника відповідача Алєксєєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Краянліфт» до Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області та Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Краянліфт» (далі ТОВ «Краянліфт») звернулось до суду з позовом до Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області (далі - Територіальне управління) про визнання протиправною відмови відповідача щодо надання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки (згідно з переліком) та зобов'язання відповідача надати відповідні дозволи.

В обґрунтування позову зазначалось, що у зв'язку із закінчення строку дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, позивач звернувся до Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області із заявою, надавши відповідні документи, щодо видачі двох нових дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки. За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, листом відповідача від 23 грудня 2014 року ТОВ «Краянліфт» відмовлено у видачі названого вище дозволу та запропоновано звернутись до ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» з метою доопрацювання експертних висновків. 9 лютого 2015 року ТОВ «Краянліфт» звернулось із повторною заявою до Територіального управління, із наданням доопрацьованих документів, проте відповідачем вдруге надано відмову у видачі дозволів, з огляду на те, що недоліки, викладені в листі від 23 грудня 2014 року, усунуті не в повному обсязі. На думку позивача, відмова у видачі дозволів носить протиправний характер, оскільки відповідач не наділений повноваженнями щодо зауважень до експертних висновків, і, крім того, наявність відповідних позитивних висновків зумовлює обов'язок Територіального управління видавати відповідний дозвіл. У зв'язку з викладеним позивач просив визнати протиправною відмову відповідача щодо надання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (згідно з переліком) та зобов'язати останнього надати відповідний дозвіл.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Краянліфт» задоволено частково. Визнано протиправною відмову Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області у видачі позивачу дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (згідно з переліком). Зобов'язано відповідача повторно розглянути подані ТОВ «Краянліфт» документи, необхідні для одержання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (згідно з переліком), з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Територіального управління в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, і, крім того, порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не прийнято до уваги вимоги Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Закону України «Про охорону праці», Методичних рекомендацій щодо розроблення та оформлення висновків експертизи для дозволів Державним комітетом України з нагляду за охороною праці та його територіальними управліннями, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 14 квітня 2004 року № 99, Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, та ст. ст. 65, 67, 69, 86 Кодексу адміністративного судочинства України. На думку апелянта, перелік документів, наданий позивачем для отримання дозволів, містить недостовірні відомості, що відповідно до вимог ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та ст. 21 Закону України «Про охорону праці» є підставою для відмови у видачі документу дозвільного характеру. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року залучено в якості співвідповідача у справі Головне управління Держпраці в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, а також представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Краянліфт» є монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція, технічне опосвідчення та експлуатація ліфтів пасажирських, вантажних, лікарняних, а також малих вантажних ліфтів.

Названі вище роботи належать до категорії робіт підвищеної небезпеки, дозвіл на виконання яких, на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду справи судом першої інстанції, видавався Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України.

У зв'язку із закінченням строку дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, через центр надання адміністративних послуг, позивач звернувся до Територіального управління із заявою про видачу двох нових дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки з наданням відповідних висновків експертиз ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» від 10 листопада 2014 року № 51.-04.-31.-0628.14 та № 51.-04.-31.-0629.14.

Листом від 23 грудня 2014 року за № 3438/01 Територіальним управлінням відмовлено ТОВ «Краянліфт» у видачі дозволів. З посиланням на порушення ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та ст. 21 Закону України «Про охорону праці» позивачу запропоновано звернутися до ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» з метою доопрацювання висновків експертиз із зазначенням переліку питань, які необхідно доопрацювати (а. с. 27).

На виконання вимог названого листа Територіального управління, позивач звернувся до ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» з питання щодо доопрацювання експертних висновків.

9 лютого 2015 року ТОВ «Краянліфт» повторно звернулось до відповідача із заявою про видачу дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки, надавши висновки експертиз ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» від 9 лютого 2015 року № 51.-04.-31.-0628.14 та № 51.-04.-31.-0629.14 (а. с. 11-18, 19-26).

Листом від 17 лютого 2015 року за № 507/01 Територіальним управлінням повторно відмовлено позивачу у видачі названих вище дозволів, з посиланням на не усунення в повному обсязі зауважень, викладених в листі відповідача від 23 грудня 2014 року № 3438/01 (а. с. 29).

Постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача в апеляційному порядку не оскаржено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем дотримано вимоги Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про охорону праці», а відмова відповідача у наданні відповідних дозволів є необґрунтованою та здійснена з перевищенням наданих останньому владних повноважень.

Так, правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 5 ст. 4-1 названого Закону підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Згідно ч. 10 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви на одержання дозволу та необхідних документів приймає рішення про видачу дозволу або про відмову в його видачі із зазначенням підстав, визначених цією статтею.

Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (далі Порядок № 1107).

На підставі п. 7 названого Порядку дозвіл на технічний огляд, випробування, експертне обстеження, технічне діагностування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки видається Держгірпромнаглядом України.

Пунктом 9 Порядку № 1107 встановлено, що для одержання дозволу, який видає територіальний орган Держгірпромнагляду, роботодавець, виробник або постачальник (уповноважена ним особа) подає особисто чи надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до державного адміністратора заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2005 року № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру», до якої додається на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання заявлених робіт. Забороняється вимагати для одержання дозволу документи, не передбачені цим Порядком.

Відповідно до п. 11 названого Порядку рішення про відмову у видачі дозволу приймається у випадках, передбачених ст. 21 Закону України «Про охорону праці».

Згідно ч. 11 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» рішення про відмову у видачі дозволу приймається в разі: неподання роботодавцем необхідних документів та (або) їх оформлення з порушенням встановлених вимог; подання недостовірних відомостей або висновку за результатами експертизи, який затверджено чи складено більш як за рік до дня подання заяви; встановлення згідно з висновком за результатами експертизи невідповідності об'єкта експертизи вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 408/2011 затверджено Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України (далі Положення № 408/2011).

Відповідно до п. 1 названого Положення Держгірпромнагляд України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Згідно пп.1 п. 3 Положення основними завданнями Держгірпромнагляду України є: 1) реалізація державної політики у сфері промислової безпеки, охорони праці, здійснення державного гірничого нагляду, охорони надр, промислової безпеки у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, а також внесення пропозицій щодо її формування; 2) здійснення комплексного управління у сфері промислової безпеки, охорони праці, а також контролю за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування; 3) організація та здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань: промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю; геологічного вивчення надр, їх використання та охорони, а також використання і переробки мінеральної сировини; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення; безпечного проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; трубопровідного транспорту, функціонування ринку природного газу та діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки та потенційно небезпечними об'єктами.

Як встановлено матеріалами справи, з метою отримання двох нових дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки, позивач звернувся до Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області із відповідною заявою, надавши необхідний перелік документів, в тому числі висновки експертиз ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» від 10 листопада 2014 року № 51.-04.-31.-0628.14 та № 51.-04.-31.-0629.14, за результатами розгляду яких листом відповідача від 23 грудня 2014 року за № 3438/01 відмовлено ТОВ «Краянліфт» у видачі названих вище дозволів та запропоновано звернутись до ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» з метою доопрацювання експертних висновків.

9 лютого 2015 року ТОВ «Краянліфт» звернулось із повторною заявою до Територіального управління, надавши доопрацьовані документи, зокрема висновки експертиз ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» від 9 лютого 2015 року № 51.-04.-31.-0628.14 та № 51.-04.-31.-0629.14.

Проте, листом від 17 лютого 2015 року за № 507/01 відповідачем повторно відмовлено позивачу у видачі дозволів, з посиланням на не усунення недоліків, викладених в листі від 23 грудня 2014 року за № 3438/01.

У названих листах відповідача від 23 грудня 2014 року № 3438/01 та від 17 лютого 2015 року № 507/01 вказується на порушення ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та ст. 21 Закону України «Про охорону праці», а саме на відсутність у висновках експертиз ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» певної інформації, а також на невідповідність переліку робіт підвищеної небезпеки та устаткування підвищеної небезпеки висновкам проведених експертиз.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що Територіальним управлінням відмовлено ТОВ «Краянліфт» у видачі дозволів на продовження виконання робіт підвищеної небезпеки у зв'язку з виявленням в документах, наданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей.

Аналогічні доводи містяться в запереченнях сторони відповідача на адміністративний позов (а. с. 38-46), в додаткових поясненнях цієї ж сторони (а. с. 134-141), а також в апеляційній скарзі.

Проте, всупереч доводам сторони відповідача, у листах Територіального управління від 23 грудня 2014 року № 3438/01 та від 17 лютого 2015 року № 507/01 не містяться посилання на виявлення в документах, наданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей, як на підставу для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Зі змісту названих листів вбачається, що в них містяться виключно зауваження до наданих ТОВ «Краянліфт» висновків експертиз ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України». При цьому у листах не наведено жодного факту наявності в наданих позивачем документах недостовірних відомостей.

Таким чином, правова позиція відповідача фактично зводиться до неприйняття викладених у наданих ТОВ «Краянліфт» експертних висновках відомостей та незгоди з цими висновками в цілому.

На підставі пп. 32 п. 4 Положення № 408/2011 Держгірпромнагляд України відповідно до покладених на неї завдань організовує за участю експертно-технічних центрів державних підприємств, установ і організацій, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці та належать до сфери управління Держгірпромнагляду України, проведення експертної оцінки стану безпеки промислового виробництва, технологій та об'єктів підвищеної небезпеки.

Підпунктом 33 названого пункту Положення передбачено, що Держгірпромнагляд України визначає уповноважені організації у сфері проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Згідно п. 4 Порядку № 1107 вимоги до експертних організацій розробляються Держгірпромнаглядом України та затверджуються за погодженням Антимонопольним комітетом України в установленому порядку.

Як встановлено матеріалами справи, надані позивачем до Територіального управління експертні висновки виконані експертом експертно-технічного центру, що належить до сфери управління Держгірпромнагляду України, а саме експертом технічним з промислової безпеки ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» ОСОБА_3..

Для з'ясування обставин, пов'язаних з наданням експертних висновків, судом першої інстанції було допитано ОСОБА_3 в якості свідка, з пояснень якого вбачається, що ТОВ «Краянліфт» було надано весь необхідний перелік документів щодо складання вищезазначених висновків. При цьому технічним експертом було зроблено виїзд за місцезнаходженням підприємства, в ході якого було оглянуто оригінали документів, об'єкти та умови зберігання, тобто все, що необхідне для складання експертних висновків. Також, свідок зазначив, що ним було повторно витребувані документи, з урахуванням зауважень Територіального управління, викладених в листі від 23 грудня 2014 року № 3438/01, які були надані ТОВ «Краянліфт», після чого висновок було доповнено (складено новий).

Із врахуванням викладеного, апеляційний суд знаходить обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що подані ТОВ «Краянліфт» до відповідача документи, зокрема експертні висновки, містять інформацію, яку слід вважати достовірною.

Оцінюючи відмову Територіального управління у видачі позивачу дозвільних документів, апеляційний суд виходить з того, що ТОВ «Краянліфт» до відповідача надано необхідний перелік документів, до оформлення яких останнім не висловлено будь-яких зауважень. При цьому у листах Територіального управління від 23 грудня 2014 року № 3438/01 та від 17 лютого 2015 року № 507/01 не містяться посилання на виявлення в документах, наданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей, як на підставу для відмови у видачі документа дозвільного характеру. Надані позивачем висновки ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» складені менш ніж за рік до дня подання заяви і цими висновками не встановлено невідповідності об'єкта експертизи вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці.

За таких обставин, відсутні передбачені ч. 11 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» та ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підстави для відмови позивачу у видачі дозвільних документів, що, в свою чергу, свідчить про протиправність відмови Територіального управління у видачі названих дозволів, а, отже, про правильність рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог позивача.

Апеляційний суд відхиляє посилання сторони відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач практично не відреагував на зауваження Територіального управління при першій відмові у видачі дозволів та спільно з експертною організацією не вніс необхідні зміни до експертного висновку, оскільки складання експертного висновку з внесенням до нього відповідних даних відноситься до виключної компетенції експерта, що виключає можливість правомірного впливу ТОВ «Краянліфт» на внесення будь-яких змін до експертного висновку.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 2 листопада 2015 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко