Справа № 22-а-4806/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 травня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Мережко М.В.,

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородському районного суду Київської області від 14 травня 2009 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області про зобовязання виплати недоотриманих сум щомісячної доплати непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2008 р. позивач звернулась до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є потерпілою 4 категорії від аварії на ЧАЕС, мешкає в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ст. 39 ЗУ«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказувала, що відповідач виплачує їй підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просила визнати такі дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача перерахувати і виплатити підвищення згідно вимог закону за період з 2006 р. 2008 р. в розмірі 11 250 грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 14 травня 2009 р. позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні доплат та зобовязано відповідача провести перерахунок доплати до пенсії позивачеві, за проживання на території посиленого радіоекологічного контролю відповідно до вимог ст. 39 ЗУ«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплату, встановивши її в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної відповідною статтею Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний календарний рік, починаючи з 01.12.2008 р. по 31.12.2009 р.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про зобовязання УПФ нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановлені законом.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території посиленого радіоекологічного контролю підвищуються на одну мінімальну заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач мешкає в м. Біла Церква Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, має статус постраждалого від ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Проте вказані доплати до пенсії виплачувалася позивачу у 2008 р. на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням його прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 р. необґрунтовані, поскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено розмір підвищення у кратному мінімальному заробітку. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2010 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)