Справа № 2а-1382/11/1370
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року Справа № 2а-1382/11/1370 Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Кіщак К.В.,

представник позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представник третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова (правонаступник Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області) до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова (далі ДПІ у Франківському районі) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення з нього податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18960,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при першій реєстрації в Україні 09.10.2009 року автомобіля НОМЕР_1, 1998 року випуску сплатив податок з власників транспортних засобів, однак, на рахунок місцевого бюджету кошти від сплати вказаного податку в сумі 18960,00 грн. не надійшли, відтак, він підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в порядку процесуального правонаступництва Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова замінено на Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівської області (далі ДПІ у Залізничному районі).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав. викладених у позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, аналогічних викладеним у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи, в яких зазначено, що відповідач на підставі довіреності від 29.09.2009 року уповноважив ОСОБА_3 придбати за кордоном за ціну та на умовах останнього транспортний засіб та зареєструвати його у Львівському МРЕВ на імя відповідача. 09.10.2009 року, ОСОБА_3 здійснив на імя відповідача реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN T4. обовязковою умовою проведення державної реєстрації будь-якого транспортного засобу є сплата власником автомобіля передбачених законодавством податків і зборів обовязкових платежів). Законодавство України виключає можливість проведення державної реєстрації автомобілів без попередньої сплати їх власниками передбачених обовязкових платежів. Зазначає, що до моменту державної реєстрації автомобіля марки VOLKSWAGEN T4 ним в повному обсязі сплачені всі передбачені законодавством податки і збори (обовязкові платежі), відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, зясував обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на імя ОСОБА_2 09.10.2009 року здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2, 1998 року випуску та сплачено податок в сумі 18960,00 грн.

Однак, відповідно до інформації, наданої Західним головним регіональним управлінням Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», квитанція про сплату ОСОБА_2 транспортного податку не знайдена, відтак відомості про зарахування коштів на рахунок місцевого бюджету відсутні /а.с.7-8/.

Згідно з Розрахуном суми податку з власників транспортних засобів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаних транспортних засобів в Україні, сума податку становить 18960,00 грн.

Відповідно до Довідок ДПІ у Франківському районі від 13.12.2010 р. № 27275/17-115 та від 16.02.2011 року № 3233/10/19028 кошти по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в сумі 18960,00 грн. до місцевого бюджету Франківського району м. Львова від ОСОБА_2 не надходили.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 01 січня 2011 року принципи побудови системи оподаткування, податки і збори (обовязкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обовязки і відповідальність платників визначалися Законом України Про систему оподаткування від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі Закон № 1251-XII).

Поняття податку і збору (обовязкового платежу) до бюджетів та до державних цільових фондів дано у статті 2 цього Закону, під яким слід розуміти обовязковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів згідно пункту 10 статті 14 Закону № 1251-XII належить до загальнодержавних податків.

Законом України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів від 11 грудня 1991 року №1963-XII (далі Закон №1963-XII), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлювався податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Відповідно до статті 1 Закону №1963-XII платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є обєктами оподаткування.

Відповідно до статті 2 цього Закону обєктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до статті 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1963-XII вказаний вид податку сплачувався фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками встановленими цим Законом.

Відповідно до частини четвертої цієї статті фізичні особи - платники податку зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

В той же час, згідно частини 6 статті 5 Закону №1963-XII і, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Порядок).

Цей Порядок є обовязковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Представники власників транспортних засобів виконують обовязки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мінюстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обовязкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після.

З матеріалів даної справи слідує, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18960,00 грн. при реєстрації 09.10.2009 року транспортного засобу на ОСОБА_2 до місцевого бюджету не надійшов, однак, останній сплачений відповідачем, що не заперечується позивачем, та підтверджується копією квитанції долученої до матеріалів справи від 09.10.2009 року на суму 18960,00 грн./ас.48/.

В той же час, судом встановлено, що на час звернення податкового органу з даним позовом слідчим відділом прокуратури Львівської області була порушена кримінальна справа № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 364, частиною 1 статті 365 Кримінального кодексу України.

Кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_4, який відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області №72о/с від 12 лютого 2008 року працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за статтями ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України скерована до Шевченківського районного суду м. Львова.

Як видно з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. органами досудового слідства у вину ОСОБА_4 ставилося проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), та обставин, встановлених Шевченківським районним судом м. Львова при розгляді кримінальної справи, суд дійшов переконання, що реєстрація на імя ОСОБА_2 транспортного засобу відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на імя ОСОБА_2 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Саме доводи позивача про те, що податок з власників транспортних засобів на загальну суму 18960 грн. не надійшов на рахунок відповідного місцевого бюджету є основним аргументом на обґрунтування позову.

У звязку з чим суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що поняття сплата податку та надходження коштів на рахунок не є тотожними поняттями. Сплата податку є обовязком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на імя ОСОБА_2 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд акцентує увагу на практиці Європейського суду з прав людини.

У справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …. адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржувані рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління..

Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ДПІ у Франківському районі м. Львова, тому у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 09.11.2015 року.