Справа № 2а-75
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а -75/2011
Категорія «а» 10.2.4
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2011 року Біловодський районний суд Луганської області у складі:

судді: Ткаченко О.Д.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 про визнання дій Управління Пенсійного Фонду в Біловодському районі неправомірними та зобовязання відповідача здійснити перерахунок належної їй пенсії з 10.01.2011 року з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік у розмірі 1650,43 гривень та стягнення різниці між перерахованою та отриманою пенсією

ВСТАНОВИВ:

25.01.2011 року гр. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання дій Управління Пенсійного Фонду в Біловодському районі неправомірними та зобовязання відповідача здійснити перерахунок належної їй пенсії з 10.01.2011 року з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік у розмірі 1650,43 гривень та стягнути різницю між перерахованою та отриманою пенсією .

Позивач зазначає, що 10.01.2011 року вона звернулася до відповідача з заявою та відповідними документами про проведення їй перерахунку пенсії з додаванням стажу та більшого заробітку , оскільки після виходу на пенсію вона продовжувала працювати та отримала право на перерахунок пенсії за ст. ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У. Всупереч вимог закону відповідачем була застосована норма Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», діями відповідача порушено її право на виплату призначення та пенсії з відповідним перерахунком з врахуванням додаткових 24 місяців страхового стажу, набутого після призначення пенсії. В заяві, яку вона адресувала відповідача , вона вказувала на обставину щодо показника середньої заробітної плати при перерахунку , яка повинна була обраховуватися за календарний рік, який передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік. Проте відповідач при проведенні порахунку застосував показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні не за 2007 рік 1197,91 гривні, Такі дії відповідача позивачка вважає неправомірними та вказує, що у відповідності до ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на застраховану особу в цілому по Україні , з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Але проведений відповідачем перерахунок у 2011 році з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік привів для заниження розміру належної їй до отримання пенсії, при цьому відповідач використав та керувався спільним листом Мінпраці та соціальної політики України та Пенсійного Фонду від 11 березня 2009 року № 20/0/18-09/039, який не є нормою права та зміст якого не відповідає вимогам Конституції України, а саме ч. 2 ст. 19 та ст.57 цього законодавчого акта.

Позивач просить визнати вищевказані дії неправомірними та зобовязати УПФ в Біловодському районі здійснити перерахунок та виплату належної позивачці пенсії з 10.01.2011 року з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік, який складає 1650,43 гривні, та стягнути різницю на її користь .

Начальник управління Пенсійного Фонду в Біловодському районі подала 04.02..2011 року письмові заперечення, посилаючись на те, що після винесення рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року , яким визнані неконституційними положення Закону, внесені до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне Пенсійне страхування» законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України » , управління ПФУ в Біловодському районі керувалося Постановою Кабінету міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та листами Мінпраці та Пенсійного Фонду України , взявши за основу обчислення пенсії позивачці показник середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривні. Таким чином, відповідач вважає, що він правильно нарахував їй пенсію з 01.01.2011 року , виходячи з норм Постанови Кабінету Міністрів України.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , а саме суд приходить до висновку про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання його здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці з врахуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік в розмірі 1650,43 гривні з часу звернення її з заявою про проведення перерахунку з наступних підстав:

з 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Разом з тим, ст. 95 Конституції України визначено, що виключно Законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, але цим фінансовим Законом не можуть вноситися зміни до інших законів України, але постанова Кабінету Міністрів не може скасовувати положення закону, ніякий закон України не може надати цій підзаконній нормі силу закону.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини та громадянина України, включаючи і право на пенсіне забезпечення, передбачені в ст.1,3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч.2 ст. 19, ст. 22, 23 , ч.1 ст. 24 Конституції України, таке право не може бути скасоване або звужене .

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення Закону України № 107-17 від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які передбачали з 01 січня 2008 року застосвування показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України при переахуванні пенсій з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2006 рік. Тобто дія ст. Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенійне страхування» знову була повернута до своєї попередньої редакції, за якою відповідно до ст. 42 при переахунку пенсії береться за основу показник заробітної плати порівняно з поперенім роком.

З прийняттям Конституції України 1996 року Україна була проголошена соціальною державою , людина, її життя і здоровя , честь і гідність , недоторканність і безпека визнані найвищою цінністю ( ст. 1, ч. 1 ст. 3 Конституції), за ст. 48 Конституції закріплено право на достатній життєвий рівень, у 2005 році Україною ратифіковано Європейську соціальну хартію.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Окрім того, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачає у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Але відповідач, не дивлячись на пріоритет вимог Закону над іншими нормативними актами, при черговому перерахунку пенсії позивачці застосував не закон , а підзаконний акт - постанову Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», тобто постанова уряду порівняно з законом фактично звузила право позивачки на підвищення розміру пенсії як працюючого пенсіонера.

Враховуючі вищенаведені нормативні акти відповідач повинен був відновити порушене право позивачки на перерахунок та виплату їй пенсії у відповідності до діючої редакції ст.ст.40, 42 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд не бере до уваги посилання відповідача, викладені у письмових запереченнях на відсутність законодавчого врегулювання поставлених у позові вимог, оскільки статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позовні вимоги щодо зобовязання підлягають задоволенню з 30.12.2010 року , або в межах заявлених позовних вимог. В частині стягнення різниці між перерахованою та отриманою пенсією позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку з задоволенням позову в частині зобовязання позивача вчинити певні дії щодо позовних вимог, що фактично є тотожним з зобовязанням не тільки зробити перерахунок, але й здійснити виплату недоплачених коштів.

Враховуючи наведене, керуючись ст.22 Конституції України, ст. ст. 40,42 Закону України « «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року( з наступними змінами та доповненнями), ст.ст.159, 160, 161, 163, 183-2 КАС України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги гр. ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачки гр. ОСОБА_1 відповідно з 10.01.2011 року з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік у розмірі 1650,43 гривні.

Зобовязати відповідача управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області здійснити гр. ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому по Україні за 2009 рік з суми 1650,43 гривень з 10.01.2011 року. В частині стягнення з відповідача різниці між перерахованою та отриманою пенсією в задоволенні позову відмовити за тотожністю вже вище задоволених позовних вимог.

На користь позивачки з держави стягнути 1,70 гривень судового збору.

Копію постанови надіслати учасникам процесу.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів зі дня отримання копії постанови через Біловодський районний суд.

Суддя: О.Д.Ткаченко.