Справа № 803/1335/15-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 876/7859/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової прокуратури Західного регіону України на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року по справі № 803/1335/15-a за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправним та скасування наказу військового прокурора Західного регіону України "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 337к від 18 травня 2015 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

На підтвердження заявлених вимог, покликається на те, що наказом № 337к від 18 травня 2015 року військової прокуратури Західного регіону України за неналежне виконання своїх службових обов'язків, низький контроль за якістю досудового розслідування та процесуального керівництва на стадії досудового розслідування у кримінальних провадженнях, неналежну організацію роботи та контролю виконання, військовому прокурору Луцького гарнізону Західного регіону України полковнику юстиції ОСОБА_1 було оголошено догану.

Позивач вважає, що до нього безпідставно застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани, у військового прокурора Західного регіону України не було належних правових підстав для притягнення його дисциплінарної відповідальності, оскільки під час проходження служби на посаді військового прокурора Луцького гарнізону свої службові обов'язки він виконував та виконує на належному рівні, постійно здійснює контроль за якістю досудового розслідування та процесуального керівництва на стадії досудового розслідування у кримінальних провадженнях, організація роботи та контроль виконання у прокуратуру гарнізону знаходиться на належному рівні. При притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності вищестоящим прокурором не було дотримано процедури вчинення таких дій, а саме: не було з'ясовано обставин проступку, у нього не відбиралося письмове пояснення, дисциплінарне стягнення не відповідає ступеню вини та тяжкості проступку, а це свідчить про те, що у вищестоящого керівництва прокуратури регіону не було належних правових підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 337 к від 18 травня 2015 року військового прокурора Західного регіону України "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, військова прокуратура Західного регіону України, яка покликаючись на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року скасувати, та прийняти нову постанову, відповідно якої в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, покликається на те, що в ході позапланової перевірки було встановлено те, що у військовій прокуратурі Луцького гарнізону стан роботи військового прокурора у кримінальних провадженнях не відповідав вимогам КПК України, Порядку зберігання речових доказів, наказам Генерального прокурора. Прокурор гарнізону, як керівник прокуратури самоусунувся від здійснення контролю за якістю досудового розслідування та процесуального керівництва на стадії досудового розслідування. В ході перевірки виявлено порушення при зберіганні наглядових проваджень у кримінальних справах, речових доказів.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 в період з 15 серпня 2012 року по даний час проходить службу на посаді військового прокурора Луцького гарнізону у військовому званні "полковник юстиції".

На підставі рапорта заступника військового прокурора Західного регіону України - начальника слідчого управління майора юстиції Білоусова Є.О. розпорядженням військового прокурора Західного регіону України №112 від 5 травня 2015 року призначена позапланова перевірка організації виконання вимог наказу Генерального прокурора України № 4гн-2012 "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні" у військовій прокуратурі Луцького гарнізону.

За результатами перевірки складена доповідна записка, про стан досудового розслідування кримінальних проваджень, які перебувають у провадженнях слідчих військової прокуратури Луцького гарнізону, а також питання зберігання речових доказів стороною обвинувачення, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження було обговорено на оперативній нараді 14 травня 2015 року.

Наказом військового прокурора Західного регіону України № 337к від 18 травня 2015 року на підставі частини 3 статті 48 Закону України "Про прокуратуру", частини 2 статті 8, пункту 1 статті 9 "Дисциплінарного статуту прокуратури України", за неналежне виконання своїх службових обов'язків, низький контроль за якістю досудового розслідування у кримінальних провадженнях, неналежну організацію роботи та контроль виконання, військовому прокурору Луцького гарнізону Західного регіону України полковнику юстиції ОСОБА_1 оголошено догану.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ, що оскаржується в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що наказом військового прокурора Західного регіону України № 337к від 18 травня 2015 року до ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст. 48 Закону України "Про прокуратуру", ч. 2 ст. 8, п. 1 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України, застосовано дисциплінарне стягнення, за невиконання п.п. 6, 9.1, 12 наказу Генерального прокурора України № 4гн - 2012 "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні".

Так, п. 6, 9.1, 12 наказу Генерального прокурора України № 4гн - 2012 "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні" передбачено обов'язок прокурорів усіх рівнів уживати заходів до покращання якості досудового розслідування, за необхідності, але не рідше одного разу на півріччя, перевіряти стан збереження речових доказів і схоронності тимчасово вилученого майна, достовірність та повноту записів у книгах їх обліку. Доручати проведення таких перевірок особисто керівникам органів досудового розслідування. Керівникам органів прокуратури усіх рівнів та прокурорам, які здійснюють процесуальне керівництво, слід вживати заходів до підвищення відповідальності керівників органів досудового розслідування.

Як встановлено судом першої інстанції з доповідної записки, процесуальні порушення були допущенні у кримінальних провадженнях: №0000065 від 19.11.2015 року, №0000078 від 10.04.2015 року, №0000043 від 14.08.2014 року, №000000197 від 20.10.2014 року, №0000021 від 16.07.2014 року, №0000058 від 01.10.2014 року, №0000052 від 03.09.2014 року

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов'язки здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням покладені на працівників Луцького гарнізону старшого прокурора Пушкарчука С.В., прокурорів Ковтонюка М.В. та Левчука О.В., оскільки як встановлено апеляційним судом з наказів "Про розподіл службових обов'язків між прокурорсько - слідчими працівниками військової прокуратури Луцького гарнізону", військовий прокурор Луцького гарнізону за собою залишив обов'язки зі здійснення керівництвом прокуратурою, що охоплює здійснення контролю за діяльністю працівників прокуратури Луцького гарнізону старшого прокурора Пушкарчука С.В., прокурорів Ковтонюка М.В. та Левчука О.В.

Також, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що прокурор Луцького гарнізону ОСОБА_1 не міг здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням зазначених справ, оскільки згідно з довідкою в період з 09.09.2014 року по 26.12.2014 року він безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, а з 30 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року перебував у відпустці, оскільки вказані порушення виявлені 5 травня 2015 року, що свідчить про те, що порушення у вищевказаних кримінальних провадженнях існували і в той час, коли позивач перебував на роботі та зобов'язаний був виконувати свої посадові обов'язки.

Таким чином апеляційним судом беззаперечно встановлено факт порушення позивачем вимог п. 6, 9.1, 12 наказу Генерального прокурора України № 4гн - 2012 "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні", що проявилось у незадовільному контролі за станом досудового розслідування кримінальних проваджень, які перебувають у провадженнях слідчих військової прокуратури Луцького гарнізону, а також за дотриманням порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Крім того, відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно зі ст. 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

З огляду на вимоги цієї статті, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не встановлювалося чи вчинив він дисциплінарний проступок , письмове пояснення від нього не відбиралося, оскільки як стверджується протоколом оперативної наради у військового прокурора Західного регіону України від 14 травня 2015 року, ОСОБА_1 надав пояснення з приводу зазначених в акті перевірки порушень.

Також в матеріалах справи наявна копія письмового виступу ОСОБА_1 від 14 травня 2015 року на вказаній оперативній нараді, у якому ОСОБА_1 дає пояснення з приводу вищевказаних порушень, що дозволяє суду зробити висновок про те, що вказаний виступ є, фактично, письмовими поясненнями ОСОБА_1

Більше того у вказаних поясненнях ОСОБА_1, зокрема, вказує на те, що він погоджується з певними недоліками, вказаними в доповідній записці, а також зазначає, що при проведенні перевірки не враховано значного навантаження як на слідчого так і на прокурорів прокуратури.

На переконання апеляційного суду, значне навантаження на працівників прокуратури не є підставою для порушення вимог чинного законодавства під час досудового розслідування кримінальних проваджень, які перебувають у провадженнях слідчих військової прокуратури .

Таким чином, на думку апеляційного суду наказ військового прокурора Західного регіону України "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 337к від 18 травня 2015 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийнятий на підставі в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової прокуратури Західного регіону України задоволити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року по справі № 803/1335/15-a скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник