Справа № 2-а-378/10
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2010-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі: Лепетченко Д.В. розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу № 3 ВДАІ м.Запоріжжя старшого сержанта міліції ОСОБА_2, Управління ОСОБА_3 України в Запорізькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне. 11.01.2010 року відносно позивача була складена Постанова АР № 111567 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою позивач був притягнутий до відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень. Позивач вважає постанову незаконною та просить визнати протиправними дії відповідача, визнати недійсною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

У судове засідання позивач не зявився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на позовних вимогах наполягає.

В судове засідання відповідачі не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, заперечень на позов суду не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутність відповідачів.

Відповідно до ч.6 ст. 12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: скасовується постанова і закривається справа.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Однак відповідач не зявився до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність у нього будь-яких доказів в підтвердження правомірності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 111567 від 11.01.2010 року, 11.01.2010 року о 10 год. 18 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр.Леніна - пл.Леніна у м.Запоріжжі, рухаючись в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції разом з червоним сигналом, не пропустив транспортний засіб, який рухався з іншого напрямку, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, у ній не зазначено який пункт ПДР України порушив позивач та за якою статтею КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, яким саме приладом та у який спосіб здійснена фіксація правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні

правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1.6 Розпорядження МВС України від 21.05.2009 року № 466, вимагається від підрозділів ДАІ виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відео матеріалів, показів свідків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не в повному обсязі зясовані обставини справи, відповідачем суду на надано доказів, які вказують на наявність правопорушення та доводять вину позивача у скоєнні правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії відповідача - Інспектора Скорік С.В. не ґрунтуються на законі, оскаржувана постанова не ґрунтується на належних та достатніх доказах, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора ДПС взводу № 3 ВДАІ м.Запоріжжя старшого сержанта міліції ОСОБА_2.

Визнати недійсною та скасувати Постанову АР № 111567 від 11.01.2010 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: В.В. Калюжна