Справа № 813/1553/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 р. Справа № 876/6616/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

при секретарі: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України, Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Львівської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Львівська митниця), в якому, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Львівської митниці, якою невиконані вимоги п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №678, якою затверджений «Порядок здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків», проігноровані вимоги ст.ст. 19, 129 Конституції України та ст.ст. 7, 14 КАС України, щодо обов»язкового виконання судових рішень, що набрали законної сили, невчасно і з запізненням направлена заява від 13.11.2013 року до ДФС України, незаконно і безпідставно затягнутий строк розгляду заяви від 13.11.2013 року, умисно створені перешкоди для негайного виконання судового рішення;

- визнати протиправною бездіяльність ДФС України та Львівської митниці, якими не виконані вимоги ст.ст. 19, 40, 129 Конституції України та приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №678 «Порядок здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків», проігноровані вимоги ст. 46 Конституції України, ст. 590 Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що стосуються питань компенсації моральної шкоди, а також права ОСОБА_1 на соціальний захист;

- зобов»язати ДФС України здійснити передбачені чинним законодавством заходи та прийняти за результатами розгляду заяви від 13.11.2013 року рішення по питанню компенсації шкоди, заподіяної ОСОБА_1, як працівнику митних органів, під час виконання або пов»язаної з виконанням протягом 2010 року службових обов»язків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Львівської митниці щодо невчасного направлення заяви ОСОБА_1 щодо здійснення компенсації шкоди, заподіяної ОСОБА_1, як працівнику митних органів, під час виконання або пов»язаної з виконанням службових обов»язків від 13.11.2013 року до ДФС України.

Визнано протиправною бездіяльність ДФС України щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо здійснення компенсації шкоди, заподіяної ОСОБА_1, як працівнику митних органів, під час виконання або пов»язаної з виконанням службових обов»язків від 13.11.2013 року.

Зобов»язано ДФС України прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо здійснення компенсації шкоди, заподіяної ОСОБА_1, як працівнику митних органів, під час виконання або пов»язаної з виконанням службових обов»язків від 13.11.2013 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

ДФС України, Львівська митниця постанову суду першої інстанції оскаржила, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що Порядком здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків не встановлено строків скерування документів до ДФС України.

Крім цього апелянт зазначає, що позивачем до заяви від 13.11.2013 року не надано усіх документів, які передбачені п.2 Порядку, тому Львівська митниця діяла в межах повноважень, та у спосіб, визначених законодавством.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13.11.2013 року ОСОБА_1 направлена заява щодо здійснення компенсації шкоди, заподіяної йому, як працівнику митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ним службових обов»язків на адресу Львівської митниці. Листом від 22.11.2013 року №3.2/47-6694 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні такої заяви (а.с. 73-76).

Внаслідок судового оскарження такої відмови, Львівським апеляційним адміністративним судом постановлено постанову про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, а саме визнано протиправними дії Львівської митниці Міндоходів щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.11.2013 року адресованої начальнику Львівської митниці Міндоходів, відповідь на яку була надана листом №3.2/47-6694 від 22.11.2013 року та зобов»язано Львівську митницю Міндоходів здійснити передбачені чинним законодавством заходи, спрямовані на розгляд заяви ОСОБА_1 від 13.11.2013 року щодо компенсації шкоди, заподіяної ОСОБА_1, як працівнику митних органів, під час виконання або пов»язаної з виконанням службових обов»язків протягом 2010 року (а.с. 35-40).

Як видно з матеріалів справи, зазначене судове рішення надійшло на адресу Львівської митниці 24.11.2014 року, а заява позивача від 13.11.2013 року була скерована на адресу ДФС України 29.12.2014 року, що підтверджується списком поштових відправлень (а.с. 58).

Відповідно до ст. 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

З метою реалізації статей 427, 431 Митного кодексу України (далі - МК України) (в редакції 11.07.2002 року №92-IV), Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №678 від 26.05.2004 року, якою був затверджений Порядок здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків (далі - Порядок), який визначає механізм, умови і розміри здійснення за рахунок Державного бюджету України компенсації шкоди в разі загибелі, інвалідності або іншого ушкодження здоров»я працівника митного органу, спеціалізованої митної установи чи організації, що сталися внаслідок нещасного випадку або були заподіяні йому умисно під час виконання чи були пов»язані з виконанням таким працівником службових обов»язків.

Наведені норми кореспондуються із вимогами ст. 590 Митного кодексу України (від 13 березня 2012 року №4495-VI).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що постраждалий працівник митного органу, спеціалізованої митної установи чи організації або його спадкоємці звертаються до митного органу, спеціалізованої митної установи чи організації, де працює (працював) постраждалий, з письмовою заявою, до якої додаються такі документи: копія акта про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, засвідчена в установленому порядку; у разі загибелі постраждалого - копія свідоцтва про смерть; у разі інвалідності чи стійкої втрати постраждалим професійної працездатності - копія довідки медико-соціальної експертної комісії про групу інвалідності чи про ступінь стійкої втрати професійної працездатності; копія документа, що засвідчує зв»язок між загибеллю, інвалідністю або іншим умисно заподіяним ушкодженням здоров»я та виконанням службових обов'язків постраждалим (видається органами прокуратури, СБУ, МВС, судом); довідка Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань або його територіальних органів про проведені ним виплати у зв»язку з нещасним випадком.

Відповідно до п. 3 Порядку, одержані відповідним митним органом, спеціалізованою митною установою чи організацією документи передаються до Держмитслужби і розглядаються в установленому нею порядку. Держмитслужба протягом місяця після одержання всіх необхідних документів приймає рішення про компенсацію шкоди. Про прийняте рішення заявник повідомляється протягом тижня. Про відмову в компенсації шкоди заявник повідомляється письмово з обґрунтуваннями причин відмови. Рішення про відмову в компенсації шкоди може бути оскаржене в судовому порядку.

Розділом 5 Порядку визначено порядок та розміри компенсації шкоди, яка виплачується постраждалому або його спадкоємцям.

Окружний суд вірно, з посиланням на ч. 1 ст. 72 КАС України, звернув увагу на те, що у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року зазначено, що, «відмовляючи в задоволенні позову, суд залишив поза увагою ту обставину, що відповідно до положень МК України та Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків, Львівська митниця Міндоходів не наділена повноваженнями вирішувати питання компенсації такої шкоди, а зобов»язана при отриманні заяви передати її за належністю до Держмитслужби для розгляду в установленому порядку», відтак, зобов»язав Львівську митницю Міндоходів здійснити передбачені чинним законодавством заходи, спрямовані на розгляд заяви ОСОБА_1 від 13.11.2013 року щодо компенсації шкоди, заподіяної ОСОБА_1, як працівнику митних органів, під час виконання або пов»язаної з виконанням службових обов»язків протягом 2010 року.

Таким чином суд першої інстанції вірно не взяв до уваги доводи Львівської митниці щодо необхідності витребовування усіх документів, які передбачені п. 2 Порядку, до раніше поданої заяви позивача від 13.11.2013 року, додатково зазначивши, що нормами Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків, не передбачено такого обов»язку.

Також окружний суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Львівської митниці щодо невчасного направлення заяви ОСОБА_1 від 13.11.2013 року до ДФС України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду зобов»язального характеру надійшла на адресу Львівської митниці 24.11.2014 року, а заява позивача від 13.11.2013 року була скерована на адресу ДФС України лише 29.12.2014 року.

Статею 124 Конституції України та ст. 14 КАС України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов»язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання Львівської митниці на відсутність у Порядку встановлених строків скерування документів до ДФС України, так як постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов»язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача, що у свою чергу зобов»язує суб»єкта владних повноважень діяти відповідно до вимог МК України та Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Львівської митниці, якою невиконані вимоги п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №678, якою затверджений «Порядок здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків», проігноровані вимоги ст.ст. 19, 129 Конституції України та ст.ст. 7, 14 КАС України, щодо обов»язкового виконання судових рішень, що набрали законної сили, незаконно і безпідставно затягнутий строк розгляду заяви від 13.11.2013 року, умисно створені перешкоди для негайного виконання судового рішення, то такі фактично випливають з вимоги про визнання протиправними дій щодо невчасного направлення заяви ОСОБА_1 від 13.11.2013 року до Державної фіскальної служби України, а тому задоволенню не підлягають.

Також судом першої інстанції встановлено, що ДФС України заяву позивача від 13.11.2013 року не розглянула, чим проявила протиправну бездіяльність, так як, будучи суб»єктом владних повноважень, не вчинив жодних дій, передбачених вимогами МК України та п. 3 Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов»язаної з виконанням ними службових обов»язків, спрямованих на розгляд заяви ОСОБА_1 від 13.11.2013 року, яка скерована листом Львівської митниці 26.12.2014 року №13-70-10/13-712.

Таким чином, окружний суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність ДФС України щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.11.2013 року щодо здійснення компенсації шкоди, заподіяної ОСОБА_1, як працівнику митних органів, під час виконання або пов»язаної з виконанням службових обов»язків.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні частини позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Львівської митниці, оскільки належних та допустимих доказів та обґрунтувань позивачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України, Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року у справі №813/1553/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.11.2015 року.