Справа № 809/7/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Справа № 876/2006/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Гуляка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2015р. по справі № 809/7/15 за позовом ТзОВ "ВІГОС" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігос" звернулося у Івано-Франківський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.12.2014 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2015р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 19.12.2014 року про донарахування товариству з обмеженою відповідальністю "Вігос" (ідентифікаційний код 32360176) грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 189 965,00 гривень за основним платежем та 47 491,00 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вігос" судові витрати із сплати судового збору в сумі 474 (чотириста сімдесят чотири) гривні 94 (дев'яносто чотири) копійки.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області оскаржила її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт наголошує на тому, що перевіркою встановлено безпідставне формування позивачем у листопаді 2011 року податкового кредиту із податку на додану вартість в сумі 189 965,00 гривень, сплаченого в ціні вартості підрядних робіт по взаємовідносинах із ТзОВ "Запорожський коксохимремонт". Із змісту акту ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 21.08.2014 року встановлено відсутність ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" за його місцем юридичної реєстрації, не надання відповідей на запити податкових інспекцій під час перевірки по операціях за перевіряємий період, недостатньої кількості найманих працівників. На запити відповідача відповідні органи державної влади в м. Києві і Київській області надали відповідь про відсутність факту реєстрації за ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" транспортних засобів, техніки, тощо. Крім того, за фактом реєстрації невстановленими особами ряду суб'єктів господарювання, які надавали послуги по незаконному формуванню податкового кредиту, серед яких значиться ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві 05.03.2014 року внесені дані до Єдиного державного реєстру кримінальних проваджень за статтею 205 частиною 2 КК України. Враховуючи вказане перевіряючі вважають господарські операції з виконання підрядних робіт не підтвердженими стосовно врахування реального часу їх здійснення, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого виду робіт, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської і економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Такі обставини вказують на проведення контрагентом позивача транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту і не мають реального товарного характеру. У спірних господарських операціях відсутній об'єкт оподаткування із придбання робіт, який підпадає під визначення Податкового кодексу України. В сукупності зібраних доказів Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську прийняла оскаржуване рішення. Вважає, що у позивача відсутнє право на формування податкового кредиту із податку на додану вартість в сумі 189 965,00 гривень по операціях з ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", висновки, викладені в акті перевірки від 15.12.2014 року обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 року, правомірними.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи ,що період з 09.12.2014 року по 15.12.2014 року Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Вігос" з питань правильності визначення, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" () за період з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року.

За наслідком проведеної перевірки відповідачем складено акт №10702/09-15-2204/32360176 від 15.12.2014 року (а.с. 20-39).

На підставі акту перевірки від 15.12.2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 року (а.с. 19).

Як зазначається в акті перевірки, в супереч вимог пунктів 198.1, 198.2 статті 192 та пунктів 201.1, 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, ТзОВ "Вігос" завищено суму податкового кредиту на 189 965,00 гривень за період з 01.11.2011 року по 30.11.2011 року за рахунок податкових накладних №171 від 24.11.2011 року на суму 360 284,00 гривень (в тому числі 60 047,33 гривень ПДВ) і №172 від 24.11.2011 року на суму 779 506,00 гривень (в тому числі 129 917,67 гривень ПДВ), виданих позивачу ТзОВ "Запорожський коксохимремонт".

Як констатується перевіряючим в акті, для забезпечення виконання зобов'язань за договорами генпідряду № від 06.10.2011 року та №111051110 від 19.10.2011 року, укладених ТзОВ "Вігос" як генпідрядною організацією з ДК "Укртрансгаз" HAK "Нафтогаз Україна" та Філією УМГ "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" HAK "Нафтогаз Україна" як замовниками, за письмовими згодами останніх (листи №3671/15р-04 від 04.11.2011 року і №3670/15р-04 від 04.11.2011 року), позивачем було укладено з ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" договори підряду №14/10 від 01.11.2011 року та №12/10 від 04.11.2011 року відповідно (сторінка 6 акту перевірки від 15.12.2014 року).

Згідно акту перевірки стверджується, що всі роботи за вище вказаними договорами були виконані та заактовані сторонами в повному обсязі, у зв'язку з чим замовниками робіт було проведено розрахунки в безготівковій формі з виконавцями та виписано відповідні податкові накладні, про що зокрема свідчать:

- по договору підряду №14/10 від 01.11.2011 року, укладеного позивачем з ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" - "Капітальний ремонт трубопроводів подачі і відводу теплоносія та обв'язки випарників УОГ Долинського ЛВУМГ": Акт №35 приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2011 року, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 за листопад 2011 року, податкова накладна №172 від 24.11.2011 року на суму 779 506,00 гривень, в тому числі 129 917,67 гривень ПДВ, зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції сформованої в електронному вигляді у текстовому форматі та виписка банку за 01.12.2011 року (а.с. 58-74);

- по договору підряду №12/10 від 04.11.2011 року, укладеного позивачем з ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" - "Ремонт приміщень Долинського ЛВУМГ": Акт №34 приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2011 року, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 за листопад 2011 року, податкова накладна №171 від 24.11.2011 року на суму 360 284,00 гривень, в тому числі 60 047,33 гривень ПДВ, та виписка банку за 30.11.2011 року (а.с. 95-113);

- по договору № від 06.10.2011 року, укладеного ДК "Укртрансгаз" HAK "Нафтогаз Україна" з позивачем - "Капітальний ремонт трубопроводів подачі і відводу теплоносія та обв'язки випарників УОГ Долинського ЛВУМГ": Акт №21-11/11 приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2011 року, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 за листопад 2011 року, податкова накладна №24 від 24.11.2011 року на суму 799 493,83 гривень, в тому числі 133 248,97 гривень ПДВ, зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції сформованої в електронному вигляді у текстовому форматі та виписка банку за 30.11.2011 року (а.с. 40-57);

- по договору №111051110 від 19.10.2011 року, укладеного Філією УМГ "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" HAK "Нафтогаз Україна" з позивачем - "Ремонт приміщень Долинського ЛВУМГ": Акт №20-11/11 приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2011 року, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 за листопад 2011 року, податкова накладна №23 від 24.11.2011 року на суму 369 522,43 гривень, в тому числі 61 587,07 гривень ПДВ, та виписка банку за 29.11.2011 року (а.с. 75-94).

Колегія суддів вважає, що всі вище вказані документи, як первинні документи бухгалтерського обліку, згідно статті 1, частини 2 статті 3 та частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема податкові накладні оформлено у відповідності до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, містять всі можливі відомості про відповідні господарські операції, підтверджують їх здійснення та є підставою для відображення відповідних таких операцій в бухгалтерському обліку підприємства.

На підставі виписаних податкових накладних, в період що перевірявся, сплачена ТзОВ "Вігос" в ціні вартості робіт (послуг) сума податку на додану вартість (189 965,00 гривень) включена в листопаді 2011 року до податкового кредиту.

З вище вказаних документів слідує, що за результатами проведеної роботи ТзОВ "Вігос" не лише виконало перед замовниками певний об'єм робіт, а й отримало свій дохід за надані послуги генпідряду в розмірі, визначеному пунктами 2.2 договорів підряду (2,5 %), який і відобразило в звітності позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ТзОВ "Вігос" вчинено конкретні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції, що вплинули на стан майна (майновий стан сторін правочинів), капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів чим дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми). Зокрема, мета відповідних договорів була досягнута і правові наслідки, що обумовлювалися ними реально настали, оскільки товар (роботи/послуги) були передані, оплата проведена, договори виконано сторонами в повному обсязі.

Також слід зазначити , що вище наведені первинні документів свідчать про фактичне виконання договірного обсягу робіт та їх приймання кінцевим замовником ДК "Укртрансгаз" HAK "Нафтогаз Україна" та її Філією, контролюючий орган констатував що будь-яких завищень чи занижень податкових зобов'язань ТзОВ "Вігос" з податку на додану вартість за період, який перевірявся, ним не встановлено (абзац 2 сторінки 5 акту від 15.12.2014 року).

Аналогічний висновок щодо відсутності будь-яких порушень при виконанні відповідних договорів дійшла і Державна фінансова інспекція в Івано-Франківській області Державної фінансової інспекції України, яка проводила відповідну цільову перевірку конкретно саме вище вказаних правовідносин ще на початку 2012 року згідно направлення №39 від 19.01.2012 року, і за результатами якої 25.01.2012 року нею було складено Довідку (а.с. 115-119).

Щодо висновків апелянта по контрагенту позивача - ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", суд зазначає наступне.

Апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що "…відсутня реальність вчинення господарських операцій між ТзОВ "Вігос" та ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" …" , а тому, у ТзОВ "Вігос" не було підстав для податкового обліку операцій з відповідним контрагентом (абзац 1 сторінки 19 акту від 15.12.2014 року). Вказане, на переконання апелянта, свідчить про допущені позивачем порушення вимог пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198, пунктів 201.1 і 201.4 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні фінансового-господарських операцій з ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" в періоді, що перевірявся, в результаті чого ТзОВ "Вігос" завищено суму податкового кредиту по податку на додану вартість за період з 01.11.2011 року по 30.11.2011 року на 189 965,00 гривень.

Відповідач обґрунтовує свої висновки твердженнями та посиланнями, які в конкретному випадку спростовуються самими ж матеріалами перевірки та відомостями з доступних ДПІ баз даних, і які, в будь-якому випадку, не мають жодного відношення до обставин, що мали місце три роки тому.

Заперечуючи реальність вчинення господарських операцій між ТзОВ "Вігос" та ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", які мали місце в листопаді 2011 року, апелянт вказує на те, що згідно з Актом обстеження юридичної адреси підприємства та Довідки Ф.2-вих. №355/26-56-07-0409 від 13.03.2014 року ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" не було виявлено за податковою адресою, і в зв'язку з чим, вказані документи було направлено до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві для внесення змін до реєстраційних даних. Також, апелянт зазначає, що згідно тих же ж висновків органу, який проводив обстеження, станом на час проведення обстеження (березень 2014 року) кількість працюючих на підприємстві 1 особа, інформація про власні та орендовані складські та офісні приміщення відсутня (абзац 2-4 сторінки 7 акту від 15.12.2014 року). Крім того, в абзаці 12 на сторінці 6 вказаного акту міститься посилання на Акт ДПІ в Подільському районі ГУ Міндоходів в м. Києві від 21.08.2014 року №456/26-56-22-01-05/34656607 про неможливість проведення зустрічної звірки у зв'язку з вище наведеним (а.с. 180-205).

Посилаючись на лист №13243/14/09-15-07-07/5250 від 31.10.2014 року ОУ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області, контролюючий орган в абзаці 1-2 на сторінці 15 акту від 15.12.2014 року зазначає, що в ході проведеного відпрацювання працівниками ОУ ДПІ не встановлено наявність у ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" ліцензії на виконання будівельних робіт і дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки уповноваженим органом йому також не видавалися.

Суд вважає слушними доводи представника позивача про необхідність встановлення обставин спроможності виконувати контрагентом позивача свої договірні зобов'язання саме в 2011-му році, а не констатувати його фактичний стан активів в 2014-му році. Втім, перевіряючий у акті від 15.12.2014 року даних про такі перевірочні дії не зазначає.

Не обґрунтовано в акті від 15.12.2014 року і доцільність одержання ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки в конкретному випадку, коли договорами, що укладалися з ТзОВ "Вігос" проведення таких робіт не обумовлювалося в принципі.

Колегія суддів вважає, що контролюючим органом безпідставно залишено поза увагою не лише надану для перевірки копію Ліцензії Серія AB №555382 Державної архітектурно-будівельної інспекції Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, видану ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" 13.09.2010 року з терміном дії по 08.09.2015 року і з дозволеним Переліком робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, а й той факт, що відомості про неї (ліцензію) містяться в Єдиному ліцензійному реєстрі, який є загальнодоступним на офіційному сайті ДП "Інформаційно-ресурсний центр" (www.irc.gov.ua), і пошук відомостей в якому функціонує згідно відповідної постанови Кабінету Міністрів України №1658 від 08.10.2000 року.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно пункту 5 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007р. №1396 (в редакції діючій на момент видачі ліцензій), суб'єкт будівельної діяльності разом з заявою на отримання ліцензії, серед іншого, подавав до органу ліцензування: засвідчені нотаріально або органом, який їх видав, документи, що містять відомості про виробничо-технічну базу, склад працівників за професійним та кваліфікаційним рівнем, технологію виробництва, інформаційно-правове, нормативно-технічне забезпечення, про наявну систему контролю якості виконання робіт; висновок установи, організації, уповноважених органом ліцензування на проведення експертизи.

Таким чином, за рік до укладення та виконання вище згаданих договорів підряду між ТзОВ "Вігос" та ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", які заперечуються контролюючим органом з мотивів "адміністративно-господарської" неспроможності ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", контрагент позивача підтвердив своє право на здійснення господарської діяльності із створенням об'єктів архітектури, наявності необхідної виробничої і технічної бази та трудового ресурсу із відповідною кваліфікацією.

Як слідує з змісту первинних документів, представлених позивачем і відповідачем, акта перевірки ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві №456/26-56-22-01-05/34656607 від 21.08.2014 року, та відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, ТзОВ "Запорожський коксохимремонт":

- зареєстровано ще 11.10.2006 року, що також підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №057318 від 10.12.2009 року (а.с. 120-121, 129-139, 233-236);

- в термін до 01.04.2014 року було зареєстровано платником податку на додану вартість, про що 12.04.2010 року і 10.11.2011 року повторно видано відповідно Свідоцтва № і 200008792, із присвоєним індивідуальним податковим номером 63 (а.с. 122, 139-141, 183);

- мало право на здійснення фінансово-господарська діяльність в різних напрямках, в тому числі в сфері будівництва будівель, ремонту та технічного обслуговування машин та устаткування, про що свідчить в тому числі Довідка АА №384858 Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (надалі по тексту також - ЄДРПОУ, а.с. 121);

- має оголошений статутний капітал 5 037 500 (п'ять мільйонів тридцять сім тисяч п'ятсот) гривень, в тому числі станом на 25.12.2014 року (а.с. 233-236).

Колегія суддів вважає, що встановлені обставини свідчать про спроможність фактичного виконання всіма сторонами вище згаданих правочинів своїх договірних зобов'язань і свідчить про правомірність відображення таких операцій в бухгалтерському та податковому обліку підприємств з відповідними правовими наслідками.

Також суд першої інстанції вірно не взяв до уваги доводи відповідача щодо відсутності у ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" необхідних транспортних засобів, спеціальної техніки і механізмів, а також дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів і устаткування підвищеної небезпеки, з наступних мотивів.

Дані про вказані вище обставини УДАІ ГУМВС України в м. Києві, Державна інспекція сільського господарства в м. Києві, Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві надало на запити органів податкової міліції відповідача станом на 28.10.2014 року, 29.10.2014 року, 22.08.2014 року своїми листами від 28.10.2014 року б/н, від 29.10.2014 року №01-Ч/4299 і від 22.08.2014 року №04-03/4988 (а.с. 176, 178, 240). Вказані відповіді не містять інформації щодо обставин відповідного обліку чи реєстрації за ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" такої техніки і обладнання станом на листопад 2011 року.

Доводи апелянта про те, що в період, коли мали місце відповідні правовідносини посадовою особою (відповідальним керівником) ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" являвся ОСОБА_4. Однак, як слідує з вище згаданих документів, які підписувалися від імені ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" і були предметом перевірки, дослідженням у судовому засіданні, та як вбачається з тієї ж Довідки АА №384858 з ЄДРПОУ, виданої ГМУ статистики у м. Києві ДКС України, і що підтверджується безпосередньо відомостями які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, - станом на дати підписання договорів підряду (1 і 4 листопада 2011 року), так само як і станом на час передачі виконаних робіт за цими договорами та складення податкових накладних (24 листопада 2011 року), керівником ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" являвся не ОСОБА_4, а громадянин ОСОБА_5 (а.с. 132-137).

З приводу інших, встановлених порушень в акті від 15.12.2014 року, судом з'ясовано.

В абзаці 11 на сторінці 11 акту від 15.12.2014 року міститься твердження контролюючого органу про те, що у Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня інформація про реєстрацію податкових накладних, в тому числі за період що перевірявся.

У зв'язку із вказаним, посилаючись на положення пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, в діючій на той час редакції, та пункту 6 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України "Про затвердження форми Податкової накладної та Порядку її заповнення" від 21.12.2010 року №969, апелянт стверджує, що ТзОВ "Вігос" не мало права включати до складу податкового кредиту суми ПДВ відображені в податкових накладних, одержаних від ТзОВ "Запорожський коксохимремонт".

Однак колегія суддів не погоджується з такими твердженнями апелянта з огляду на наявні в матеріалах справи первинні документи.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом податкова накладна №172 від 24.11.2011 року на суму 779 506,00 гривень, в тому числі 129 917,67 гривень ПДВ, надсилалася до Державної податкової адміністрації України директором підприємства ОСОБА_5, і була доставлена та прийнята адресатом 25.11.2011 року в 19:02:53, про що свідчить Квитанція №1, якій призначено реєстраційний номер: (а.с. 72-73).

Згідно абзацу 3 пункту 201.10 Податкового кодексу України, квитанція сформована в електронному вигляді у текстовому форматі є єдиним та належним підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних і її реєстрацію.

Що ж до податкової накладної №171 від 24.11.2011 року на суму 360 284,00 гривні, в тому числі 60 047,33 гривні ПДВ, то згідно абзацу 5 пункту 11 Підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" Розділу XX Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджувалася для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. Зважаючи на те, що сума ПДВ згідно податкової накладної №171 від 24.11.2011 року є меншою ніж 100 тисяч гривень на час її складання (до 01.01.2012 року) вона не підлягала відповідній реєстрації.

З приводу доводів апелянта про порушення 05.03.2014 року кримінального провадження №0000036 за фактом створення невстановленими особами ряду суб'єктів господарювання, які надавали послуги по незаконному формуванню податкового кредиту, серед яких значиться ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" (а.с. 172-174), суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи фабула першого і другого епізодів із вказаного кримінального провадження стосується ухилення від сплати податку виключно ТзОВ "Капромбуд", ТзОВ "Юрай" і ПАТ "Київстар", ПрАТ "МТС Україна", ПП "Оптова компанія "Ельбрус" за періоди з 01.04.2012 року по 31.01.2014 року та з 01.11.2012 року по 28.02.2014 року.

Також слід зазначити, що фабула всіх трьох епізодів не стосуються порушень, в тому числі податкового законодавства, щодо правовідносин із ТзОВ "Вігос".

Також відповідач не надав жодного пояснення чи протоколу допиту посадових осіб ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", які працювали на товаристві в листопаді 2011 року, які б містили дані про спростування товарності операції із ТзОВ "Вігос", чи обґрунтовано вказували на наявність сумнівів у добросовісності контрагента позивача.

В матеріалах справи відсутні обставини, встановлені податковим органом на підтвердження того, що укладаючи спірні, на переконання відповідача, договори та самі учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, в тому числі ухиленням від сплати податків.

Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з ТзОВ "Запорожський коксохимремонт", що мали місце під час здійснення підприємницької діяльності позивачем.

Доказів на підтвердження факту кримінальної відповідальності конкретних посадових осіб позивача і його контрагента та відповідальності таких суб'єктів господарювання за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, в тому числі фіктивного підприємництва, суду не надано.

Безумовним доказом і обов'язковим для адміністративного суду в розумінні Кримінального процесуального кодексу України та частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України є вирок суду у кримінальній справі, який набрав законної сили, на підставі якого, вирішуючи питання про правові наслідки дій посадових осіб позивача або його контрагентів, можна дійти висновку чи мало місце діяння з метою ухилення від слати податків при використанні фінансових потоків суб'єктів господарювання, які не виконують своїх податкових зобов'язань для умисної мінімізації власних податкових зобов'язань.

Відповідачем, на час розгляду справи, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду постанови або вироку суду, які набрали законної сили про притягнення до кримінальної відповідальності будь з яких відповідальних посадових осіб або засновників коментованих товариств та визнання їх винними у вчиненні злочину, в тому числі передбаченого статтями 205, 212 Кримінального кодексу України, які б набрали законної сили, або ж закриття таких кримінальних проваджень за нереабілітуючих підстав. Відтак, відповідачем не доведено на підставі таких доводів факт здійснення відповідними посадовими особам ТзОВ "Запорожський коксохимремонт" фіктивного підприємництва у відношенні ТзОВ "Вігос".

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2015р. у справі № 809/7/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я.Макарик

Судді: О.О.Большакова

В.В. Гуляк