Справа № 2а-9599/12/0170/22
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Київ К/800/31580/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів Тракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової служби в Автономній Республіці Крим про визнання протиправним та скасування пункту наказу, перерахунок заробітної плати,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Просив визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Державної податкової служби в Автономній Республіці Крим від 26 липня 2012 року № 355 про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани та зобов'язати відповідача провести перерахунок заробітної плати за липень 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування вказаних судових рішень з підстав порушення судами норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 16 березня 2012 року проходив службу на посаді оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ ГВПМ Державної податкової інспекції в м. Ялта Автономної Республіки Крим.

Пунктом 1 наказу Державної податкової служби в Автономній Республіці Крим від 26 липня 2012 року № 355 на підставі п.п. 12,14,16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за недотримання службової дисципліни, яке виразилося в порушенні ним вимог ст. 22 КПК України щодо вжиття всіх передбачених законом заходів, всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи при винесенні постанов про відмову в порушенні кримінальної справи.

Оскаржуваний наказ прийнято на підставі висновку службового розслідування, яким встановлено, що оперуповноваженим відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ ГВПМ Державної податкової інспекції в м. Ялта Автономної Республіки Крим Державної податкової служби старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_4 при розгляді матеріалів дослідчих перевірок і винесенні постанов про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно посадових осіб ТОВ «Техком Україна», ТОВ «Континентбуд інвест» та ТОВ «Інтерстар Ресурс Сервіс» в повному обсязі не виконано вказівки прокуратури Автономної Республіки Крим і прокуратури м. Ялти за вказаними матеріалами, які надавались у постановах від 14 березня 2012 року та 20 квітня 2012 року, чим порушено вимоги ст. 22 КПК України щодо вжиття всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи та ст. 8 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року в частині обов'язковості виконання вимог прокурора, що в подальшому призвело до скасування постанов прокурором м. Ялти.

До того ж, судами встановлено, що протягом 2011 року на позивача двічі накладалися дисциплінарні стягнення за аналогічні порушення: у червні 2011 року - зауваження, у грудні 2011 року - догана.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що наказ про притягнення позивача до такого виду дисциплінарного стягнення як сувора догана, прийнято відповідачем обґрунтовано.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Статуту дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 12 Статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як сувора догана.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, якою визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Стаття 8 Закону «Про прокуратуру» передбачає, що законні вимоги прокурора є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій вищезазначені законні вимоги прокурора позивачем не виконані.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадова чи службова особа податкової міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншу, передбачену законодавством, відповідальність. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті посадова чи службова особа податкової міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

За таких обставин, коли факт порушення позивачем дисципліни встановлено, порядок накладення дисциплінарного стягнення відповідачем дотримано та враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку позивача, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ відповідачем видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на законі, спростовуються матеріалами справи та висновками судів, викладеними у судових рішеннях.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк