Справа № 2а-1126/12/2770
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/800/10147/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Севастопольської митниці про стягнення компенсації за не видання форменого одягу та взуття,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 19 липня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив у суді позов до Севастопольської митниці, в якому просив суд визнати незаконним наказ Севастопольської митниці від 4 квітня 2012 року № 100-к про його звільнення з роботи з посади старшого інспектора сектору митного оформлення № 2 митного поста "Рибпорт" Севастопольської митниці за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України); поновити його на роботі на указаній посаді; стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 5 квітня 2012 року по день поновлення на роботі; стягнути заробітну плату за роботу у надурочний час за 89 годин, 4 з яких - робота у нічний час; стягнути грошову компенсацію за придбаний ним формений одяг та взуття у розмірі 11 859,50 грн; стягнути недоотриману матеріальну допомогу у розмірі 5079,56 грн; зобов'язати відповідача публічно визнати на загальних зборах працівників Севастопольської митниці факт незаконності його звільнення та спростувати, як такі, що ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, відомості щодо його низького рівня продуктивності праці та кваліфікації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 18 травня 2012 року позовні вимоги роз'єднано - виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення компенсації за придбаний формений одяг та взуття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не забезпечив його форменим одягом та взуттям, у зв'язку з чим, просив компенсувати йому витрати на придбання одягу та взуття, що були придбані ним за його рахунок в сумі 11 859,50 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 19 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_4 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що 4 квітня 2012 року наказом Севастопольської митниці № 100-к "Про звільнення" ОСОБА_4 звільнено з посади старшого інспектора сектору митного оформлення № 2 митного поста «Рибпорт», відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штатної чисельності митниці.

4 квітня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до Севастопольської митниці щодо здійснення розрахунку за час роботи, з урахуванням грошової компенсації за формений одяг, оскільки така не була виплачена йому при звільненні.

Відповідно до частини першої статті 543 Митного кодексу України (далі МК України) безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митну службу України.

За змістом статті 552 МК України працівники митної служби України мають формений одяг з відповідними знаками розрізнення, який видається безоплатно. Допускається пошив форменого одягу працівниками митної служби України за власні кошти з відшкодуванням витрат на такий пошив у межах норм забезпечення форменим одягом за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання митної служби України. Зразки форменого одягу, норми забезпечення ним та строки його експлуатації затверджуються Кабінетом Міністрів України, а правила носіння - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року №1988 затверджено опис зразків форменого одягу та норми забезпечення посадових осіб митної служби України таким одягом із зазначенням термінів його носіння.

Наказом Державної митної служби України від 28 листопада 2003 року № 810 затверджено Положення про порядок забезпечення посадових осіб митної служби України, курсантів митних закладів освіти форменим одягом, його зберігання й видачі.

Відповідно до підпункту 1.1. Положення про порядок забезпечення посадових осіб митної служби України, курсантів митних закладів освіти форменим одягом, його зберігання й видачі (далі - Положення), затвердженого наказом Державної митної служби України від 28 листопада 2003 року № 810, формений одяг - це речове майно особистого користування (одяг, взуття, знаки розрізнення), яке видається посадовим особам митної служби України залежно від рангів, персональних знань і характеру службових обов'язків, а також курсантам, які навчаються у митних закладах освіти України.

Пунктом 1.6. цього ж Положення встановлено, що видача посадовим особам і курсантам грошової компенсації за формений одяг або коштів на її придбання забороняється.

Згідно з частиною першою статті 557 МК України фінансування, матеріально-технічне забезпечення та розвиток інфраструктури митної служби України здійснюються за рахунок державного бюджету.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про структуру бюджетної класифікації України» від 12 липня 1996 року № 327/96-ВР функціональною структурою витрат бюджету в розглянутій сфері є правоохоронна діяльність і забезпечення безпеки держави. Економічна структура даних витрат - це витрати на оплату праці, нарахування на заробітну плату, придбання предметів користування і матеріалів, витрати на командировочні, оплата послуг на утримання приміщень і обслуговування установ і організацій. До цих витрат бюджету відносяться і капітальні витрати - капітальне будівництво, капітальний ремонт. Усі ці витрати бюджету конкретизуються у зведеній структурі витрат бюджетної класифікації України, затвердженої Міністерством фінансів України. Тобто, структура бюджетної класифікації України при функціональній структурі видатків України не передбачає витрат (коштів) у державному органі на компенсацію витрат на придбання спецодягу, за рахунок коштів на їхнє утримання.

Відповідно до положення "Про Державну митну службу України" затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року N 582/2011, державна митна служба України (Держмитслужба України) є центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Держмитслужба України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері державної митної справи.

Статтею 545 МК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, спрямовує, координує та контролює діяльність митниць, митних постів, спеціалізованих митних органів та митних організацій спеціалізованих навчальних закладів та науково-дослідної установи митної служби України, в межах своїх повноважень видає накази, організує та контролює їх виконання.

Оскільки наказ Державної митної служби України від 28 листопада 2003 року № 810 про затвердження Положення, яким визначено, що видача посадовим особам і курсантам грошової компенсації за формений одяг або коштів на її придбання забороняється, не втратив юридичну силу і своє значення, і був обов'язковий до виконання митними органами України, суди дійшли правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком судів, що надані позивачем товарні чеки на підтвердження суми компенсації, не дають можливості визначити покупця зазначеного товару, що у свою чергу не може свідчити про покупку форменого одягу та взуття саме позивачем за його власні кошти.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів не спростовують; останні під час розгляду справи всебічно перевірили обставини справи та вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ухвалених ними рішеннях повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про законність судових рішень та відсутність підстав для їх скасування.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 19 липня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников