Справа № 3/560
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в розясненні судового рішення

04 жовтня 2011 року № 3/560

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є., при секретарі судового засідання Яремій Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про розяснення судового рішення у справі

За позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
доУправління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2009 року № 3/560, залишеною без змін Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2011 року, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення у 2007 році всупереч вимогам статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(в редакції закону від 9 липня 2007 року); зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вчинити дії щодо нарахування та забезпечення виплати недоотриманої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції закону від 9 липня 2007 року); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

12 вересня 2011 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва подано Заяву про розяснення судового рішення, в якій Відповідач просить розяснити постанову суду від 6 серпня 2009 року в частині зобовязання провести перерахунок недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення як постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2007 рік, а саме в якому розмірі (3-х, 4-х чи 5-х мінімальних заробітних плат встановлених на момент виплати) управління повинне нарахувати громадянці ОСОБА_1 та громадянці ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Необхідність розяснення Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2009 року № 3/560 представник Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації мотивує тим, що для Відповідача є незрозумілою постанова суду в частині того, в якому саме розмірі (3-х, 4-х чи 5-ти мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати) управління повинно нараховувати за 2007 рік щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до положень статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачами 4 жовтня 2011 року подані заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідачі 1 та 2 явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Проаналізувавши наведені у заяві про розяснення судового рішення доводи представника Відповідача 1, виходячи з вимог Кодексу адміністративного судочинства України, Суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд звертає увагу на те, що розяснено може бути постанову чи ухвалу суду в разі, якщо без такого розяснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Механізм, визначений статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, мають право на оскарження цього судового рішення.

Проаналізувавши доводи представника Відповідача 1 щодо необхідності розяснення судового рішення, заслухавши думку представників сторін, Суд, враховуючи матеріали даної адміністративної справи, приходить до висновку, що підстави для розяснення судового рішення відсутні.

Суд акцентує увагу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на тому, що в мотивувальній частині Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2009 року № 3/560 (абзац 3 сторінки 7) Судом було чітко зазначено, що «здійснюючи відповідну виплату, субєкт владних повноважень для встановлення розміру, який підлягає виплаті, повинен був керуватися абзацом 7 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції закону від 9 липня 2007 року, якою встановлено, що евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, здійснюються виплати у розмірі трьох мінімальних заробітних плат».

Крім того, в мотивувальній частині постанови Судом було чітко зазначено про те, що Позивач 1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою, евакуйованою у 1986 році із зони відчуження, категорія 2 (Посвідчення серія Б № 090692 від 11 листопада 1992 року); Позивач 2 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянкою, евакуйованою у 1986 році із зони відчуження, категорія 2 (Посвідчення серія Б № 075319 від 25 грудня 1992 року).

Відтак, фактично подання даної заяви про розяснення судового рішення є формою зловживання Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації процесуальними правами в адміністративному процесі, оскільки обставинам, на які представник Відповідача 1 посилається як на незрозумілі, були предметом аналізу при розгляді даної адміністративної справи № 3/560 та їм надано належну та однозначну правову оцінку в мотивувальній частині судового рішення.

В контексті вищезазначеного Суд звертає увагу також і на те, що за результатами апеляційного перегляду Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2009 року № 3/560 Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2011 року Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2009 року № 3/560 було залишено без змін.

Таким чином, заявлені вимоги про розяснення постанови суду фактично за своєю суттю є формою висловлення незгоди з мотивацією судового рішення, що суперечить принципам інституту розяснення судового рішення.

За таких обставин, розглянувши подану заяву, Суд вважає, що підстави для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення відсутні, оскільки Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2009 року складено у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (що також підтверджено висновками суду апеляційної інстанції), а її зміст є зрозумілим, як і зрозумілим є порядок виконання даної постанови.

Суд окремо акцентує увагу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на тому, що відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Крім того, Суд звертає увагу Відповідача 1 на те, що статтею 382 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтею 170 та 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В

В задоволенні заяви Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про розяснення судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н. Є. Блажівська