Справа № 2-а-240/11
Суддя: Роїк В. П.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-240/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2011 року. Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Роїк В.П., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Славутському районі та місті Славута про визнання неправомірною бездіяльності субєкта владних повноважень, зобовязання провести підвищення пенсії дитині війни,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Славутському районі та місті Славута, в якому просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо недоплати їй підвищення до пенсії як дитині війни, зобов"язати відповідача нарахувати та виплатити їй недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з січня 2006 року по грудень 2010 року та зобовязання відповідача надалі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Ухвалою судді Славутського міськрайсуду від 28 січня 2011 року адміністративну позовну заяву позивачки в частині позовних вимог за період з січня 2006 року по 26 липня 2010 року залишено без розгляду.

В позовній заяві позивачка посилалася на те, що Управління Пенсійного фонду у Славутському районі та місті Славута не нараховувало і не виплатило їй підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що не відповідає вимогам ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Так як рішенням Конституційного Суду України були визнані неконституційними норми законів, що обмежують права дітей війни на отримання щомісячної надбавки до пенсії, тому просить позов задоволити повністю.

Відповідач не подав суду заперечень на позовну заяву.

Дослідивши адміністративний позов, письмові докази, суд знаходить, що позов слід частково задоволити з наступних підстав.

З довідки від 22 січня 2008 року вбачається, що позивачка є дитиною війни, має право на пільги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а отже, відповідно до ст. 6 цього Закону має право на підвищення до пенсії .

Протягом 2010 року позивачці виплачувалось підвищення до пенсії, як особі, що має статус "дитини війни" в розмірі 49,80 грн.

Розділом ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і визначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". А отже, п. 41 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким визначено розмір надбавки до пенсії дітям війни і внесено зміни в Закон України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ІУ, також визнаний неконституційним. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними, та є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Оскільки протягом 2010 року в законодавчому порядку обмеження щодо застосування ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не встановлювалися, то нарахування та виплата відповідачем підвищення до пенсії позивачці як дитині війни в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком є неправомірним.

За таких обставин, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог щодо нарахування та виплати позивачці підвищення до пенсії як дитині війни з 27 липня 2010 року в розмірі, визначеному ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ІУ. Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивачці у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ІУ суд не вбачає.

З вищевказаних підстав суд вважає неправомірною бездіяльність відповідача по нарахуванню підвищення до пенсії як дитині війни в меншому розмірі, ніж передбачено законом, а саме ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ІУ.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Отже, оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії, в тому числі позивачеві, здійснює Пенсійний фонд України в особі управління у Славутському районі та місті Славута Хмельницької області, тому відповідний обов'язок слід покласти на відповідача у справі. Таким чином слід прийняти рішення зобов'язального характеру, а не про стягнення відповідних сум.

Крім цього, суд знаходить за можливе задоволити вимоги позивачки щодо належного нарахування та виплати підвищення до пенсії з 27 липня 2010 року по день ухвалення рішення суду включно.

Вимоги позивачки про зобов"язання відповідача проводити підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни в майбутньому є безпідставним, оскільки чинним законодавством не передбачено такого способу захисту прав та інтересів. За таких обставин вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Положення частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов"язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином при визначенні розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Відсутність бюджетного фінансування встановленого дітям війни підвищення до пенсії, як причина невиконання покладених на державу зобов'язань, до уваги не може бути прийнято, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України").

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок пенсії повинен здійснюватися з розміру, встановленого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Керуючись ст. ст. 9, 11, 14, 94,159-163,183-2 КАС України, суд ,

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута щодо недоплати ОСОБА_1 з 27 липня 2010 року по 15 лютого 2011 року підвищення до пенсії як особі, що має статус дитини війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачене підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз 27 липня 2010 року по 15 лютого 2011 року включно з врахуванням проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у Вінницький апеляційний адміністративний суд через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2