Справа № 816/812/15-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 р. Справа № 816/812/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Афанасьєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2015р. по справі № 816/812/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держземагентства України у Полтавській області , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

треті особи ОСОБА_2

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління держземагентства України у Полтавській області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання бездіяльності, яка полягає у невиконанні Наказу Головного управління держземагентства України у Полтавській області від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ та безпідставному неправомірному зволіканні та ухиленні від укладення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі надану ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району, Полтавської області - протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, а саме: виконати Наказ Головного управління держземагентства України у Полтавській області від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ та укласти договір оренди вказаної земельної ділянки.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2015 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з постановою суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2015р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 27 грудня 2011 року позивач звернувся до Оржицької РДА Полтавської області із заявою про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства та дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с. 9).

Розпорядженням Оржицької РДА від 12 січня 2012 року № 9 (а.с. 9 зворот), гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 117,35 га ріллі із земель державної власності, розташованої в контурі № 261, згідно з "Технічною документацією по перерозподілу земель між землевласниками та землекористувачами на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області" від 1992 року, для надання в оренду терміном на 20 років.

Судовим розглядом встановлено, що 15 серпня 2012 року виготовлений на замовлення позивача проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства пройшов державну експертизу землевпорядної документації під № 469-12 (а.с. 11).

Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ (а.с. 10 зворот) затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Лукімської сільської ради (за межами населеного пункту) Оржицького району Полтавської області; прийнято рішення надати позивачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, а також укласти договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держземагенства у Полтавській області.

З метою укладення договору оренди землі позивач 29 січня 2015 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області з відповідною заявою за наслідками розгляду якої суб'єкт владних повноважень повідомив, що проект договору вивчається на предмет відповідності чинному законодавству (а.с. 8).

Позивач вважаючи, що відповідач ухиляється від укладення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі, надану ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, що у свою чергу порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду за захистом своїх прав із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та з того, що Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області в межах чинного законодавства винесено Наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду", чинним законодавством не визначено граничних строків для укладення уповноваженим на те органом договору оренди землі із землекористувачем після прийняття рішення про укладення такого договору оренди землі.

Також зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, а тому підстави для зобов'язання Головного управління Держземагенства у Полтавській області укласти з позивачем договір оренди відсутні.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Статтею 124 Земельного кодексу України врегульовано порядок передачі земельних ділянок в оренду.

За правилами зазначеної норми передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Приписами статті 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Зазначеною статтею передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 04 листопада 2014 року відповідачем винесено Наказ № 4259-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду".

Зі змісту зазначеного документа вбачається, що пунктом 1 Наказу Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Лукімської сільської ради (за межами населеного пункту) Оржицького району Полтавської області; пунктом 2 позивачу надано земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, а пунктом 3 цього наказу прийнято рішення укласти договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держземагенства у Полтавській області.

За матеріалами справи встановлено, що позивач 20 січня 2015року звернувся з письмовою заявою про роз'яснення причин не підписання договору оренди землі та 29 січня 2015 року Головному управлінню Держземагенства у Полтавській області надісланий проект договору оренди землі.

На подальше звернення представника позивача з приводу затримки укладення договору оренди земельної ділянки Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області листом від 23.03 2015 року надана відповідь про те, що проект договору вивчається на предмет відповідності вимогам чинного законодавства.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача 12.03.2015 року до суду з позовом .

В ході судового розгляду справи договір укладено 23 квітня 2015 року.

Судова колегія зазначає, що посилання відповідача на необхідність вивчення проекту договору на предмет його відповідності законодавству перед заключенням договору оренди земельної ділянки протирічить вимогам пункту 4 Методичних рекомендацій щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагентства в областях, містах Києві та Севастополі повноважень з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на без конкурентних засадах) для всіх потреб, затверджених Наказом від 28.02.2013 року № 72 Державного агентства земельних ресурсів України "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб" ( що діяли на момент спірних правовідносин).

За вимогами цього пункту у разі передачі земельної ділянки в оренду відповідному територіальному органу рекомендується перевірити зміст проекту договору оренди земельної ділянки на відповідність вимогам Закону України "Про оренду землі" до видання наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність або користування.

Тут же зазначено , що територіальному органу у строк, що не перевищує п'яти днів, після підписання та реєстрації наказу рекомендується надіслати заявнику лист, до якого додається належним чином завірена копія наказу, у разі якщо протягом зазначених п'яти днів фізична чи юридична особа не звернулася безпосередньо. У разі передачі земельної ділянки в оренду територіальному органу рекомендується здійснити заходи щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

Строки підписання договору не передбачені.

Аналізуючи вказану норми Порядку, судова колегія дійшла до висновку, що після прийняття наказу про надання земельної ділянки в оренду проект договору оренди землі не потребує повторної перевірки, оскільки ця дія вчинялась до видання наказу - рішення суб'єкта владних повноважень з питань надання земельної ділянки в оренду.

А тому здійснення заходів щодо організації підписання договору не потребували терміну з 04.11.2014 року до 23 04.2015 року.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність їх вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія зазначає, що посилання відповідача на необхідність перевірки проекту договору вимогам діючого законодавства після винесення наказу про надання земельної ділянки в оренду є необґрунтованим, вчинено не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; з використанням повноважень в порушенням мети, з якою це повноваження надано, оскільки мета видання наказу про надання земельної ділянки передбачає фактичне забезпечення права позивача на користування землею, а підписання договору оренди землі є способом реалізації цього права; необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, оскільки відповідач не уник вчинення невмотивованих дій - більше шести місяців на укладення договору оренди; не своєчасно, тобто з порушенням розумного строку.

Враховуючи зазначене, колегія суду дійшла висновку про визнання протиправною бездіяльність відповідача за період часу з дня видачі наказу про надання земельної ділянки до підпису договору про оренду землі.

А тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вказані вимоги Кодексу адміністративного судочинства України не були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, а тому суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відповідача укласти договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі, надану ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району, Полтавської області колегія суддів зазначає.

Згідно з статтею 125, частини 5 статті 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Судовим розглядом встановлено, що між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та гр. ОСОБА_1 23 квітня 2015 року укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с. 49-51).

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з думкою суду першої інстанції, що підстав для зобов'язання Головного управління Держземагенства у Полтавській області укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області відсутні, так як договір укладено.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення частково неправильного рішення, підлягає частковому скасуванню з прийняттям у зазначеній частині нової постанови про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства України у Полтавській області, що полягає у невиконанні наказу від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ та безпідставному неправомірному зволіканні та ухиленні від укладення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі надану ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району, Полтавської області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2015р. по справі № 816/812/15-а скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держземагентства України у Полтавській області, що полягає у невиконанні наказу від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ та безпідставному неправомірному зволіканні та ухиленні від укладення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 117,35 га ріллі надану ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району, Полтавської області.

Прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2015 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Мельнікова Л.В. Донець Л.О.
Повний текст постанови виготовлений 06.11.2015 р.