Справа № 22-а-15689/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі: Головуючого: судді ВоробйовоїН.С.

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2009 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської ііської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання перерахунку та виплати суми щорічної одноразової опомоги на оздоровлення за 2008 рік, -

встановила:

В жовтні 2009 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є евакуйованим у 1986 році із зони відчуження категорія 2 і відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 3-ох мінімальних заробітних плат. Вказував, що у 2008 р. відповідач виплатив йому одноразову допомогу в меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати відмову у перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відповідача неправомірною та зобовязати останнього провести перерахунок та виплату недоплачену суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 1 500 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2009 р. позов задоволено. Визнано дії відповідача в частині відмови у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік позивачеві в розмірі передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які відстраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Зобовязано відповідача перерахувати та ЩРІплатити на користь позивача недоотриману суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 1 560грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в УСЗН як

акуйований у 1986 році із зони відчуження категорія 2 і відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та ціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

В лютому 2008 р. УСЗН виплатило позивачу як евакуйованому у 1986 році із зони відчуження категорія 2 щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 75 грн. на підставі постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 р., що стверджується довідкою (а.с.14).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання у 2008 році щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 3-ох мінімальних заробітних плат.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.1996 р.) щорічна допомога на ^здоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків ЧАЕС 2 групи в розмірі 3-ох мінімальних заробітних

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (пункт 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», було викладено в новій редакції, згідно якої щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС починаючи з 01.01.2008 р. виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, поскільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист ліквідаторів та потерпілих від аварії на ЧАЕС. ЯЬ

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, в^Вчають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Враховуючи наведене Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який змінив розмір допомоги, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у звязку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а органи, уповноважені на здійснення виплати допомоги, виплачуючи її згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про задоволення позову.

З викладених вище підстав колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, поскільки допомога була виплачена позивачу в лютому 2008 р., тобто в період дії Закону Украши Про Державний бюджет України на 2008 рік до визнання його неконституційним, а тому УСЗН, виплачуючи д^когу в розмірі 100 грн. на підставі діючого законодавства, діяло правомірно і права позивача порушені не були.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена судом з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202,205-206 КАС України, колегія судів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради задоволити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2009 року скасувати і ухвалити нову постанову.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання перерахунку та виплати суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС УкраїїЩР

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.