Справа № 812/1296/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 листопада 2015 року СєвєродонецькСправа № 812/1296/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області про виправлення описки у постанові ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 15.10.2015 по справі № 812/1296/15 за позовом Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області до ФО - підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області до ФО - підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності було задоволено.

05.11.2015 від Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області надійшла заява про виправлення описки в постанові суду від 15.10.2015 по справі № 812/1296/15, зазначивши, що описова та мотивувальна частина постанови не відноситься до справи № 812/1296/15.

Судом встановлено, що при складанні тексту постанови допущено технічну помилку, а саме: описова та мотивувальна частина постанови не відноситься до справи № 812/1296/15.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає за необхідне виправити технічну помилку, допущену в постанові ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 15.10.2015 по справі № 812/1296/15 за позовом Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області до ФО - підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності, зазначивши замість:

«Заявник ОСОБА_1 митниця ДФС, звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з заявою про поворот виконання судового рішення по справі № 2а/1270/7551/2012, в якій просить суд в порядку повороту виконання судового рішення стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод, ідентифікаційний код 34502350, до Державного бюджету України 31192,54 грн., безпідставно стягнуті за постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.02.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що на виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012 з Державного бюджету України на користь ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод стягнуто 31192,54 грн. згідно з платіжного доручення від 09.07.2013 № 22163. Але за наслідками касаційного провадження постановою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015 касаційну скаргу ОСОБА_1 митниці задоволено частково, постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 змінено, скасовано в частині задоволення позову ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод про стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченого у звязку з коригуванням митної вартості імпортованого товару ПДВ у розмірі 31192,54 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. За таких підстав заявник просить суд здійснити поворот виконання судового рішення в порядку положень статті 265 КАС України.

Судом здійснено заміну відповідача ОСОБА_1 митниці Міндоходів, на його правонаступника - ОСОБА_1 митницю ДФС.

У судове засідання сторони не зявилися.

Від представника ОСОБА_1 митниці ДФС та Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012 позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод до ОСОБА_1 митниці, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання протиправними дій, скасування рішення про визначення митної вартості № 702190001/2012/000076/2 від 19.04.2012, стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартістьза вантажно-митною декларацією № 702190001/2012/001681 від 20.04.2012 задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості заявленої Товариством з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товару, який імпортується. Скасувано Рішення ОСОБА_1 митниці про визначення митної вартості №702190001/2012/000079/2 від 19.04.2012 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод надмірно сплачений у звязку із коригуванням митної вартості імпортованого товару податок на додану вартість у розмірі 31195 (тридцять одна тисяча сто девяносто пять) гривень 28 коп.(т.1 а.с.187-191)

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 залишено без змін (т.1 а.с.226-227).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015 постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 змінено, скасовано в частині в частині задоволення позову Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод про стягнення з Державного бюджету України на користь ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод, ідентифікаційний код 34502350, надмірно сплаченого у звязку з коригуванням митної вартості імпортованого товару ПДВ у розмірі 31192,54 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 залишено без змін (т.1 а.с.301-306).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 окружним адміністративним судом по справі № 2а/1270/7551/2012 видано виконавчий лист від 19.04.2013 (т.2 а.с.6).

Згідно з платіжним дорученням від 09.07.2013 № 22163 на рахунок ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод з Державного бюджету України було сплачено 31192,54 грн. (т.2 а.с.5).

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 265 КАС України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

У випадках, встановлених частиною першою цієї статті суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Виходячи з аналізу вказаної норми слід зазначити, що питання про поворот виконання судових рішень виникає у зв'язку із скасуванням чи зміною вищестоящим судом виконаних постанов. Поворот виконання це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованою (зміненою) постановою.

Поворот виконання спрямований на відновлення правового становища боржника, що існувало до виконання судового рішення, яке було скасоване або змінене, зокрема, у такий спосіб, що стягувач повинен повернути боржнику те, що він отримав за таким судовим рішенням, що за своєю суттю є забезпеченням інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення, яке, як згодом виявилося, було помилковим.

Окрім того, суд зазначає, що поворот виконання можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 265 КАС України якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа.

Суд зазначає, що питання щодо повороту виконання судового рішення, а саме постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 по даній справі, не було вирішене судом касаційної інстанції, а тому заява ОСОБА_1 митниці ДФС про поворот виконання судового рішення розглядається ОСОБА_1 окружним адміністративним судом.

Відповідно до частини 3 статті 265 КАС України заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Згідно зі статтею 103 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Тобто, перебіг процесуального строку починається з дня набрання законної сили рішенням, яким скасоване або змінене судове рішення, що було виконане. В даному випадку з 21.05.2015.

ОСОБА_1 обласна митниця ДФС із заявою про поворот виконання судового рішення звернулася до суду в межах строку, передбаченого ст. 265 КАС України.

Враховуючи наявність прийнятої 21.05.2015 Вищим адміністративним судом України постанови за наслідками касаційного розгляду справи, якою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 змінено, скасовано в частині задоволення позову Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод про стягнення з Державного бюджету України на користь ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод, ідентифікаційний код 34502350, надмірно сплаченого у звязку з коригуванням митної вартості імпортованого товару ПДВ за вантажно-митною декларацією № 702190001/2012/001681 від 20.04.2012 вантажно-митною декларацією № 702190001/2012/001681 від 20.04.2012 у розмірі 31192,54 грн., є підстави для повороту виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012 в порядку ст. 265 КАС України.

Керуючись статтями 160, 165, 265 КАС України, суд, -» замість «31 серпня 2015 року до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з моменту реєстрації і до цього часу не надає до ДПІ у м.Лисичанську Головного управління ДФС України у Луганській області податкові декларації, документи бухгалтерської діяльності. На підставі викладеного, позивач просив суд припинити підприємницьку діяльність відповідача.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

Судом встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований 12.11.2013 у якості субєкта підприємницької діяльності реєстраційною службою Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, запис у Єдиному державному реєстрі про державну реєстрацію від 12.11.2013 року № 0008508.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 перебуває на обліку в державній податковій інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС України у Луганській області у Луганській області, як платник податків і зборів з 13.11.2013.

Висновком Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС України у Луганській області підтверджено, що відповідач не надавав декларації про отримані доходи з 13.11.2013 року. Заборгованості по податкового боргу та заборгованості по іншим податкам і зборам немає.

Згідно із п.п. 16.1.3. п. 16.1. ст. 16 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року 2755-VI, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до п. 61.1. ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 49.2. ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Як вбачається з приписів частини 1 статті 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Як передбачено ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в тому числі, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 20.1.37 ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до п. 67.2. ст. 67 Податкового кодексу України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Отже, з урахуванням наведених норм, контролюючі органи у випадку неподання суб'єктом господарювання протягом року податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону мають право звернутись до суду із позовом щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не подає понад року контролюючим органам податкові декларації і інші документи фінансової звітності відповідно до закону, суд приходить до висновку про необхідність припинення підприємницької діяльності цієї фізичної особи.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 46, 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», ст.ст.16, 20, 67 Податкового кодексу України, суд, -».

Керуючись ст.ст. 160, 165, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області задовольнити.

Виправити технічну помилку, допущену в постанові від 15.10.2015 р. по справі № 812/1296/15 за позовом Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області до ФО - підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності, а саме: в описовій та мотивувальній частині постанови замість: «Заявник ОСОБА_1 митниця ДФС, звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з заявою про поворот виконання судового рішення по справі № 2а/1270/7551/2012, в якій просить суд в порядку повороту виконання судового рішення стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод, ідентифікаційний код 34502350, до Державного бюджету України 31192,54 грн., безпідставно стягнуті за постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.02.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що на виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012 з Державного бюджету України на користь ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод стягнуто 31192,54 грн. згідно з платіжного доручення від 09.07.2013 № 22163. Але за наслідками касаційного провадження постановою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015 касаційну скаргу ОСОБА_1 митниці задоволено частково, постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 змінено, скасовано в частині задоволення позову ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод про стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченого у звязку з коригуванням митної вартості імпортованого товару ПДВ у розмірі 31192,54 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. За таких підстав заявник просить суд здійснити поворот виконання судового рішення в порядку положень статті 265 КАС України.

Судом здійснено заміну відповідача ОСОБА_1 митниці Міндоходів, на його правонаступника - ОСОБА_1 митницю ДФС.

У судове засідання сторони не зявилися.

Від представника ОСОБА_1 митниці ДФС та Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012 позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод до ОСОБА_1 митниці, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання протиправними дій, скасування рішення про визначення митної вартості № 702190001/2012/000076/2 від 19.04.2012, стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартістьза вантажно-митною декларацією № 702190001/2012/001681 від 20.04.2012 задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості заявленої Товариством з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товару, який імпортується. Скасувано Рішення ОСОБА_1 митниці про визначення митної вартості №702190001/2012/000079/2 від 19.04.2012 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод надмірно сплачений у звязку із коригуванням митної вартості імпортованого товару податок на додану вартість у розмірі 31195 (тридцять одна тисяча сто девяносто пять) гривень 28 коп.(т.1 а.с.187-191)

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 залишено без змін (т.1 а.с.226-227).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015 постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 змінено, скасовано в частині в частині задоволення позову Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод про стягнення з Державного бюджету України на користь ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод, ідентифікаційний код 34502350, надмірно сплаченого у звязку з коригуванням митної вартості імпортованого товару ПДВ у розмірі 31192,54 грн. та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 залишено без змін (т.1 а.с.301-306).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 окружним адміністративним судом по справі № 2а/1270/7551/2012 видано виконавчий лист від 19.04.2013 (т.2 а.с.6).

Згідно з платіжним дорученням від 09.07.2013 № 22163 на рахунок ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод з Державного бюджету України було сплачено 31192,54 грн. (т.2 а.с.5).

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 265 КАС України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

У випадках, встановлених частиною першою цієї статті суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Виходячи з аналізу вказаної норми слід зазначити, що питання про поворот виконання судових рішень виникає у зв'язку із скасуванням чи зміною вищестоящим судом виконаних постанов. Поворот виконання це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованою (зміненою) постановою.

Поворот виконання спрямований на відновлення правового становища боржника, що існувало до виконання судового рішення, яке було скасоване або змінене, зокрема, у такий спосіб, що стягувач повинен повернути боржнику те, що він отримав за таким судовим рішенням, що за своєю суттю є забезпеченням інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення, яке, як згодом виявилося, було помилковим.

Окрім того, суд зазначає, що поворот виконання можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 265 КАС України якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа.

Суд зазначає, що питання щодо повороту виконання судового рішення, а саме постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 по даній справі, не було вирішене судом касаційної інстанції, а тому заява ОСОБА_1 митниці ДФС про поворот виконання судового рішення розглядається ОСОБА_1 окружним адміністративним судом.

Відповідно до частини 3 статті 265 КАС України заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Згідно зі статтею 103 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Тобто, перебіг процесуального строку починається з дня набрання законної сили рішенням, яким скасоване або змінене судове рішення, що було виконане. В даному випадку з 21.05.2015.

ОСОБА_1 обласна митниця ДФС із заявою про поворот виконання судового рішення звернулася до суду в межах строку, передбаченого ст. 265 КАС України.

Враховуючи наявність прийнятої 21.05.2015 Вищим адміністративним судом України постанови за наслідками касаційного розгляду справи, якою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 змінено, скасовано в частині задоволення позову Товариства з додатковою відповідальністю Попаснянський вагоноремонтний завод про стягнення з Державного бюджету України на користь ТДВ Попаснянський вагоноремонтний завод, ідентифікаційний код 34502350, надмірно сплаченого у звязку з коригуванням митної вартості імпортованого товару ПДВ за вантажно-митною декларацією № 702190001/2012/001681 від 20.04.2012 вантажно-митною декларацією № 702190001/2012/001681 від 20.04.2012 у розмірі 31192,54 грн., є підстави для повороту виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 25.01.2013 у справі № 2а/1270/7551/2012 в порядку ст. 265 КАС України.

Керуючись статтями 160, 165, 265 КАС України, суд, -»

правильно зазначити в описовій та мотивувальній частині постанови:

«31 серпня 2015 року до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з моменту реєстрації і до цього часу не надає до ДПІ у м.Лисичанську Головного управління ДФС України у Луганській області податкові декларації, документи бухгалтерської діяльності. На підставі викладеного, позивач просив суд припинити підприємницьку діяльність відповідача.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

Судом встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований 12.11.2013 у якості субєкта підприємницької діяльності реєстраційною службою Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, запис у Єдиному державному реєстрі про державну реєстрацію від 12.11.2013 року № 0008508.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 перебуває на обліку в державній податковій інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС України у Луганській області у Луганській області, як платник податків і зборів з 13.11.2013.

Висновком Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС України у Луганській області підтверджено, що відповідач не надавав декларації про отримані доходи з 13.11.2013 року. Заборгованості по податкового боргу та заборгованості по іншим податкам і зборам немає.

Згідно із п.п. 16.1.3. п. 16.1. ст. 16 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року 2755-VI, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до п. 61.1. ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 49.2. ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Як вбачається з приписів частини 1 статті 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Як передбачено ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в тому числі, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 20.1.37 ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до п. 67.2. ст. 67 Податкового кодексу України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Отже, з урахуванням наведених норм, контролюючі органи у випадку неподання суб'єктом господарювання протягом року податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону мають право звернутись до суду із позовом щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не подає понад року контролюючим органам податкові декларації і інші документи фінансової звітності відповідно до закону, суд приходить до висновку про необхідність припинення підприємницької діяльності цієї фізичної особи.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 46, 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», ст.ст.16, 20, 67 Податкового кодексу України, суд, -».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_3