Справа № 350/1208/15-а
Суддя: Пулик М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/1208/15-а
Номер провадження 2-а/350/56/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Рожнятівському районі про визнання його дій неправомірними, скасування розпорядження у частині зменшення розміру пенсії та зобов"язання проводити виплату пенсії згідно Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", скерування рішення суду до негайного виконання, суд -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою в якій просила визнати дії управління по невиконанню рішення судів неправомірними, скасувати розпорядження №130059 від 26 лютого 2015 року.Зобов'язати управління провести виплату пенсії ОСОБА_1, з 03 серпня 2014 року згідно постанови Рожнятівського районного суду від 04.06.2014 року в справі №350/641/14-а та ст.ст. 50,52,54,67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" звернути рішення суду до негайного виконання.Направити у правоохоронні органи для притягнення посадових осіб за невиконання рішень суду та перевищення повноважень.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, вважає, що управління ПФУ в Рожнятівському районі безпідставно не виконує постанову суду. У зв'язку з цим, його довірителька недоотримує пенсію. Позивачка є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом третьої групи, а згідно ст.ст. 50, 54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і має право на визначену в постанові суду основну пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте, відповідач проводить виплату в значно менших розмірах.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VII, який набрав чинності 03.08.2014 р. встановлено, що норми і положення статей 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Законом України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст.. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначено, що порядок та розміри пенсії встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши представлені сторонами письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Постановою Рожнятівського районного суду від 04.06.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі про визнання неправомірними дій управління та зобов'язання провести перерахунок пенсії задоволено. Визнано відмову управління в проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50,54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірною. Зобов'язано управління провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт. Рожнятів, АДРЕСА_1, державної пенсії, як інваліду ІІІ групи, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, згідно ст.ст. 50,54, та ч. 3 ст. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Закону України „ Про Державний бюджет України на 2014 рік", починаючи з 01.01.2014 року, з урахуванням проведених виплат (а.с.6-7).

Постанова Рожнятівського районного суду від 04.06.2014 у справі №2-а/350/27/2014 набрала законної сили (а.с.8-9).

Управлінням Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі 23 лютого 2015 року проведено перерахунок основної та додаткової пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року (а.с.11).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Відповідно до ст.49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалід 3 групи має право на одержання державної та додаткової пенсій за правилами статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Статтею 50 цього Закону встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, зокрема, інвалідам 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст.54 п.4 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що мінімальний розмір державної пенсії для інвалідів ІІІ групи, віднесених до категорії 1, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення частини третьої статті 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VII, який набрав чинності 03.08.2014 р. встановлено, що норми і положення статей 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Вказана норма закону неконституційною не визнавалась, а її дія у 2014 році не зупинялась.

Отже, починаючи з 03 серпня 2014 року порядок виплати і розмір спірних пенсії і компенсації встановлювались одночасно Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Згідно зі статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Отже, у даному випадку застосуванню підлягав розмір спірних виплат, встановлений Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», оскільки цей Закон був прийнятий пізніше Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким по-іншому врегульовано спірне питання.

В свою чергу, у мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 25 січня № 3-рп/2012 (Справа № 1-11/2012) зазначено, що Україна як соціальна держава визнає людину найвищою соціальною цінністю, розподіляє суспільне багатство згідно з принципом соціальної справедливості та піклується про зміцнення громадянської злагоди у суспільстві.

Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім'ї.

Згідно з Конституцією України держава забезпечує соціальну спрямованість економіки (частина четверта статті 13), що є основою для реалізації соціальних прав громадян, зокрема на соціальний захист та достатній життєвий рівень. Відповідно до Основного Закону України «кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло» (стаття 48), «пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом" (частина третя статті 46). Положення цих статей Основного Закону України конкретизують конституційне визначення України як соціальної держави, що передбачає участь суспільства в утриманні тих осіб, які через непрацездатність або з інших незалежних від них причин не мають достатніх засобів для існування.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Крім того, у Рішенні від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі про страхові виплати Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг та виплат потерпілим, які здійснюються і відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, встановлюються державою з урахуванням його фінансових можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

З 1 січня 2012 року набрала чинність постанова № 1210 від 23.11.2012, якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка діє на даний час та підлягає до застосування.

За таких обставин, Управління пенсійного фонду здійснюючи нарахування і виплату пенсії позивачу, починаючи з 03 серпня 2014 року у розмірі, встановленому Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та Порядком, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Рожнятівському районі про визнання його дій неправомірними, скасування розпорядження у частині зменшення розміру пенсії та зобов"язання проводити виплату пенсії згідно Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", скерування рішення суду до негайного виконання слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Рожнятівському районі про визнання його дій неправомірними, скасування розпорядження у частині зменшення розміру пенсії та зобов"язання проводити виплату пенсії згідно Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", скерування рішення суду до негайного виконання відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови або з дня отримання її копії.

Суддя: