Справа № 2а-2658/10/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2010 р. Справа № 2a-2658/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Данилюк І.М.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Комунального підприємства "Надвірнакомунсервіс"

до відповідача: Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі

про визнання дій неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.12.2009 року №/0, №/0, №/,0, від 04.05.2010 року №/2, №/2, №/2, від 29.07.2010 року №/3, №/3, №/3,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Надвірнакомунсервіс»звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дії податкового органу та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 грудня 2009 року №/0 та №/0.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами виїзної планової документальної перевірки КП «Надвірнакомунсервіс»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007р. по 30.06.2009р., яка проводилась ДПІ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, складено акт №1460/17-23/33617326 від 24.11.2009р, згідно з яким встановлено порушення п.п.11.3.5 п.11.3 ст.11, п.4.1 ст.4, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.п.7.3.5 п.7.3, п.п.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.9.12.2 п.9.12 ст.9, п.п.8.1.1, п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.п.4.2.12 п.4.2 ст.4, п.17.2/а ст.17, ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», у звязку з чим, податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.12.2009 року, яким визначеного суму податкового зобовязання з податку на прибуток підприємства в загальній сумі 50117,70 коп., в тому числі зобовязання за основним платежем 25325,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 24792,70 грн., податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.12.2009р., яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) на загальну суму 20824,41 грн., в тому числі: сума податкового зобовязання за основним платежем в розмірі 3121,25 грн., сума штрафних (фінансових) санкцій 17763,16 грн., податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.12.2009 року на загальну суму податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 2711,52 грн., в тому числі за основним платежем 903,84 грн., штрафні (фінансові) санкції 1807,68 грн. Відповідачем подано скаргу про оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в порядку апеляційного узгодження податкових зобовязань, визначених у прийнятих податковим органом податкових повідомленнях-рішеннях. За результатами розгляду скарги податковим органом скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.12.2009 року. Однак, за результатами апеляційного узгодження податкові повідомлення-рішення від 04.12.2009 року №/0 та №/0, залишені без змін. Вказані податкові повідомлення-рішення вважає безпідставними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ДПІ в Надвірнянському районі помилково визначено, що позивачем включено бюджетні кошти, а саме капітальні трансферти підприємства, до обсягу оподаткування у періоди, які не відповідають їх надходженню, оскільки, відповідно до вимог Закону України «Про податок на додану вартість»одержання капітальних трансфертів для виконання державних програм не є операціями, що підлягають оподаткуванню. Також, відповідачем в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»було неправомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції, оскільки відповідно до встановлених порушень сума штрафу не може перевищувати пятдесят відсотків.

22.09.2010 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд скасувати вищезазначені податкові рішення, а також податкові повідомлення-рішення №/2, №/2, №/2 від 14.05.2010 року, податкові рішення №/3, №/3, прийняті відповідачем за результатами апеляційного узгодження податкових зобовязань позивача та якими встановлені граничні строки сплати податкових зобовязань згідно з рішеннями податкового органу. Вважає прийняті податкові рішення безпідставними та такими, що підлягають скасуванню. Крім того, просив скасувати податкове повідомлення-рішення №/3 від 29.07.2010 року, відповідно до якого застосовані штрафні (фінансові) санкцій в сумі 908,70 грн. за порушення вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яке також вважає неправомірним.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених в позовній заяві та заяви про уточнення позовних вимог. Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив повністю з мотивів, наведених у письмовому запереченні та пояснив суду, що податковим органом правомірно визначені суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та організацій в сумі 24792,70 грн. та з податку на додану вартість в сумі 20824,41 грн., оскільки в ході проведеної податковим органом перевірки встановлено заниження обєкту оподаткування, внаслідок чого позивачем не в повному обсязі сплачені податкові зобовязання до бюджету. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією в Надвірнянському районі проводилась виїзна планова документальна перевірка КП «Надвірнакомунсервіс»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007року по 30.06.2009 року.

В ході перевірки встановлені порушення позивачем вимог підпункту 11.3.5 пункту 11.3 статті 11 та пункту 4.1 ст. 4, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на суму 25325,00 грн.

Крім того, податковим органом встановлено порушення вимог підпункту 7.3.5 пункту 7.3 статті 7 та підпункту 7.4.2 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 35526,32 грн., а також завищено податок в сумі 32405,07 грн., а також встановлені інші порушення.

За результатами перевірки складено акт №1460/17-23/33617326 від 24.11.2009р., на підставі якого прийняті: податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.12.2009 року, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток підприємства в розмірі 50117,70 коп., в тому числі зобовязання за основним платежем 25325,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 24792,70 грн.; податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.12.2009р., яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 20824,41 грн., в тому числі за основним платежем - 3121,25 грн., штрафні (фінансові) санкції 17763,16 грн.

Не погодившись з податковими рішеннями, позивачем оскаржено, в порядку апеляційного узгодження податкових зобовязань, відповідно до вимог Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», зокрема, податкове повідомлення-рішення №/0 та №/0 від 04.12.2009р.

Однак, згідно з рішенням податкового органу про результати розгляду скарг платника податків, вказані податкові рішення було залишено без змін, та відповідачем 14.05.2010 року було прийнято податкові повідомлення-рішення №/2, №/2. Крім того, 29.07.2010 року за результатах розгляду скарг позивача податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №/3, №/3, відповідно до яких визначені нові граничні строки сплати податкових зобовязань позивача з прибуткового податку в загальній сумі 50117,70 грн., в тому числі зобовязання за основним платежем 25325,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 24792,70 грн. та з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) на загальну суму 20824,41 грн., в тому числі за основним платежем - 3121,25 грн., штрафні (фінансові) санкції 17763,16 грн.

Також, за результатами розгляду скарг позивача щодо вищенаведених податкових рішень в процесі апеляційного узгодження його податкових зобовязань з прибуткового податку на загальну суму 50117,70 грн. та з податку на додану вартість в розмірі 20824,41грн., 14.05.2010 року до позивачу донараховано штрафні санкції з податку на прибуток підприємств згідно з податковим повідомленням-рішенням №/2 в сумі 908,70 грн. За наслідками розгляду скарги, податковим органом 29.08.2010 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/3, яким визначеного граничний строк сплати вказаної штрафної (фінансової) санкції.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Надвірнакомунсервіс»згідно свідоцтва про державну реєстрацію від 17.06.2005 року за №0000261, виданого 17.06.2005 року державним реєстратором Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області є юридичною особою та на момент проведення податкової перевірки платником податків і зборів (обовязкових платежів) в розумінні ст. 4 Закону України «Про систему оподаткування».

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на момент здійснення податкової перевірки та у періоді, який перевірявся податковим органом, позивач був платником податку на додану вартість.

В ході судового засідання встановлено та підтверджується актом перевірки від 24.11.2009 року №1460/17-23/33617326, а також листом Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Івано-Франківської області від 29.10.2010 року №5197/10/10, відповідно до якого внесено зміни до вказаного акту податкової перевірки, що при здійсненні податковим органом перевірки повноти визначення податку на прибуток за період з 01.10.2007 року по 30.06.2009 року встановлено заниження позивачем розміру даного податку в загальній сумі 25325,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2008 року заниження суми податку становить 4004,00 грн., за півріччя 2008 року заниження податку в сумі 5083,00 грн., за 9 місяців 2008 року заниження 32846,00 грн., за 2008 рік встановлено завищення в сумі 7329,00 грн., за 1 квартал 2009 року заниження в сумі 27899,00 грн., за 1 півріччя 2009 року встановлено заниження в сумі 25325,00 грн.

Судом встановлено, що для виконання підрядних робіт по відновленню берегоукріплюючих споруд на річці Підзамче, які зруйновані під час стихійного лиха, між позивачем та підприємством «Роса ІФ»укладено підрядний договір на загальну суму 210725,00 грн. та укладено підрядний договір на виконання робіт по відновленню пішохідного моста по вул. Гонти, згідно якого сума за виконані роботи складає 196676,00 грн., що міститься у матеріалах справи (а.с. 47-49).

В судовому засіданні встановлено. що відповідно до укладеного договору між позивачем та підприємство «Роса ІФ», останній у вересні місяці 2008 року виконав роботи на загальну суму 208863,20 грн., що відображено у акті виконаних робіт, який наданий позивачем при здійсненні податкової перевірки 24.11.2009 року.

Відповідно до акту виконаних робіт та укладеному договору підряду між позивачем та ТзОВ «Будівельна компанія Трейд-ЗахідБуд», останній виконав роботи у жовтні місяці 2008 року на загальну суму 194807,60 грн.

З акту податкової перевірки вбачається, що на виконання робіт по ліквідації наслідків стихійного лиха, а саме відновлення берегоукріплюючих споруд на річці Підзамче по вул. Вітовського в м. Надвірна, позивачем отримані кошти від Надвірнянської міської ради в сумі 407401,00 грн. Кошти позивачем одержані 18.08.2009 року в сумі 196676,00 грн. фінансування згідно з розподілом бюджетних коштів. Станом на 01.10.2008 року залишок невикористаних коштів складав 83660,00 грн. без врахування податку на додану вартість, згідно даних бухгалтерського обліку (сальдо на рахунку 482 «Фінансування робіт по ліквідації наслідків стихії»), що сторонами в процесі не заперечується. В жовтні місяці 2009 року позивачем, кошти, що надійшли на виконання робіт по ліквідації наслідків стихії, включено до складу валового доходу, а до складу валових витрат віднесено отримані роботи субпідрядними організаціями.

Крім того, актом перевірки показника рядка 01.1 Декларацій «доходи від продажу товарів (робіт, послуг)»показників за період з 01.01.2009 року по 30.06.2009 року податковим органом встановлено, що позивачем за 1 квартал 2009 року отримано доходи від продажу товарів (робіт, послуг) в сумі 645764,00 грн., однак у декларації зазначено сума доходу в розмірі 605979,00 грн. Також, за 2 квартал 2009 року згідно бухгалтерському обліку позивача, ним було отримано доходи від продажу товарів (робіт, послуг) на загальну суму 631942,00 грн., однак відповідно податкової декларації податку на прибуток підприємств, позивачем задекларовано 620823,00 грн. Таким чином, позивачем до складу валових доходів у 1 кварталі не включено одержані доходи в сумі 39785,00 грн., а в 2 кварталі 2009 року в сумі 11119,00 грн. Даний факт встановлений судом та сторонами в ході судового розгляду справи не заперечувався.

У відповідності до пункту 4.1. статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Валовий доход включає, серед іншого, доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум дотацій і субсидій з фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів, отриманих платником податку.

Згідно підпунктів 11.3.5 пункту 11.3 статті 11 вказаного Закону, датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому вигляді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що позивачем до складу валових витрат рядку 04.1 Декларації «витрати на придбання товарів (робіт, послуг), крім визначених у рядку 04.11 включено, витрати які не були понесені товариством та які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, на порушення пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»позивачем було завищено валові витрати у сумі 85426,00 грн., в тому числі за 1-й квартал 2008 року у сумі 16017,00 грн., за 2-й квартал 2008 року в сумі 4316,00 грн., за 3-й квартал 2008 року в сумі 27390,00 грн., за 4 квартал 2008 року заниження валових витрат позивачем було здійснено на суму 12811,00 грн., за 1-й квартал 2009 року завищення становить 71812,00 грн., за 2-й квартал 2009 року заниження на суму 21298,00 грн.

Оскільки в судовому засіданні доведено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем занижено розмір прибуткового податку в загальній сумі 25325,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2008 року заниження суми податку становить 4004,00 грн., за півріччя 2008 року заниження податку в сумі 5083,00 грн., за 9 місяців 2008 року заниження 32846,00 грн., за 2008 рік встановлено завищення в сумі 7329,00 грн., за 1 квартал 2009 року заниження в сумі 27899,00 грн., за 1 півріччя 2009 року встановлено заниження в сумі 25325,00 грн., податковим органом правомірно донараховано суму податку на прибуток.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що суми, які ним було отримано від бюджету для проведення підрядних робіт за наслідками стихійного лиха та які помилково позивачем віднесено до валових доходів в сумі 196676,00 грн., не включаються до складу валових доходів з наступних підстав.

Як було наведено, згідно пункту 4.1. статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Валовий доход включає, серед іншого, доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум дотацій і субсидій з фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів, отриманих платником податку.

Відповідно до статті 42-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»вбачається, що для ліквідації наслідків стихійного лиха 23-27 липня 2008 р. було затверджено субвенції з Державного бюджету України, зокрема, обласному бюджету Івано-Франківської області.

У пункті 37 статті 2 Бюджетного Кодексу України зазначено, що субвенція міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання субвенції. Згідно статті 9 вказаного Кодексу, трансферти - це кошти, одержані від інших органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших держав або міжнародних організацій на безоплатній та безповоротній основі.

Згідно статті 9 Бюджетного кодексу України, трансферти - це кошти, одержані від інших органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших держав або міжнародних організацій на безоплатній та безповоротній основі.

Приписами пункту 6 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету, затверджених Наказом державного казначейства України від 25.11.2008р. №495, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 27.01.2009р. №79/16095, встановлено, що капітальні трансферти це невідплатні односторонні платежі органів управління, які не ведуть до виникнення або погашення фінансових вимог. Вони передбачені на придбання капітальних активів, компенсацію втрат, повязаних з пошкодженням основного капіталу, або збільшення капіталу одержувачів бюджетних коштів. До цієї категорії включаються також трансфертні платежі підприємствам для покриття збитків, акумульованих ними протягом кількох років або таких, які виникли в результаті надзвичайних обставин. Капітальними трансфертами вважаються невідплатні, безповоротні платежі, які мають одноразовий і нерегулярний характер як для надавача (донора), так і для їх отримувача (бенефіціара). Кошти, що виділяються з бюджету як капітальні трансферти, мають цільове призначення.

Згідно Указу Президента України №678/2008 від 27.07.2008 року «Про невідкладні заходи щодо подолання наслідків стихійного лиха 23-27 липня 2008 року», Порядку використання у 2008 році субвенцій з державного бюджету обласним бюджетам Вінницької, Івано-Франківської, Закарпатської, Львівської, Тернопільської та Чернівецької областей, міському бюджету м. Чернівців для ліквідації наслідків стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2008 р. №689 було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та відповідно до статті 42-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107-VІ від 28.12.2007 р. зі змінами та доповненнями, було затверджено субвенції з Державного бюджету України обласним бюджетам Вінницької, Івано-Франківської, Закарпатської, Львівської, Тернопільської та Чернівецької областей, міському бюджету міста Чернівців для ліквідації наслідків стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, у загальному обсязі 2000320 тис. грн.

Судом встановлено, що за рахунок отриманих позивачем коштів в сумі 196676,00 грн., що надійшли до нього від Надвірнянської міської ради, позивач здійснив оплату підрядних робіт по відновленню берегоукріплюючих споруд на річці Підзамче, пошкоджених внаслідок стихійного лиха 23-27 липня 2008 року.

З огляду на системний аналіз вищезазначеного законодавства, вказані кошти (трансферти) не відповідають ознакам валового доходу в розумінні пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»і не підлягають оподаткуванню, оскільки їх одержання з бюджету спрямовано на реалізацію програм соціально-економічного розвитку держави.

Проте, суд вважає доводи позивача щодо неправомірного донарахування податковим органом податкового зобовязання з податку на прибуток в загальній сумі 25325,00 грн. - хибними, оскільки позивачем помилково задекларовано суму грошових коштів, які не включаються до складу валових доходів (капітальні трансферти), у відповідному податковому періоді.

Відповідно до пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі, якщо платник податків до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє заниження податкового зобовязання минулих податкових періодів, зобовязаний або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку, або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не скористався наданим йому правом на корегування помилково визначених податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств, а тому сума податкового зобовязання з податку на прибуток, який донарахований за наслідками проведеної податкової перевірки податку в розмірі 25325,00 грн. визначена правомірно.

Доводи позивача щодо правомірності розрахунку штрафних санкцій також є помилковими та такими, що не відповідають вимогам підпунктів 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 вищезазначеного Закону, оскільки штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 24792,70 грн., які визначені податковим повідомлення-рішення №/3 від 29.07.2010 року та в розмірі 908,70 грн., визначені податковим повідомлення-рішення №/3 від 29.07.2010 року розраховані відповідно до суми заниження податкових зобовязань позивача за період з 2 кварталу 2008 року по 3 квартал 2009 року за кожен звітний період відповідно, що підтверджується додатковими письмовими поясненнями відповідача від 29.10.2010 року №5197/10/10, наявними в матеріалах справи.

В судовому засіданні представниками позивача не заперечувалася сума донарахованого податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 3121,25 грн., проте позивач не погоджувався з розміром штрафних санкцій, застосованих згідно податкового повідомлення-рішення №/3 від 29.07.2010 року.

Правова позиція позивача мотивована тим, що розмір штрафної санкції не повинен перевищувати 50 відсотків від суми донарахованого податкового зобовязання з податку на додану вартість.

Однак, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за період з 01.10.2007 року по 30.06.2009 року позивачем занижено податок на додану вартість в сумі 35526,32 грн., в тому числі за жовтень 2007 року 132,20 грн., листопад 2007 року 138,46 грн., грудень 2007 року 114,00 грн., січень 2008 року 214,45 грн., лютий 2008 року 132,50 грн., березень 2008 року 170.35 грн., квітень 2008 року 133,33 грн., травень 2008 року 137,04 грн.; червень 2008 року 162,00 грн.; липень 2008 року 182,10 грн.; серпень 2008 року 32994,77 грн., листопад 2008 року 188,30 грн., грудень 2008 року 194,80 грн.; січень 2009 року 118,70 грн., лютий 2009 року 79,92 грн., березень 2009 року 111,74 грн.; квітень 2009 року 69,50 грн., травень 2009 року 131,72 грн., червень 2009 року 119.94 грн.

Відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків з підстав, викладених у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Враховуючи, що за результатами податкової перевірки, при проведенні розрахунку штрафних санкцій в розмірі 10 відсотків від суми недоплат за кожен з податкових періодів загальна сума штрафних санкцій перевищила 50 відсотків такої суми недоплат, відповідачем правомірно нараховано штрафні санкції в розмірі 50 відсотків від загальної суми заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість, а саме: (35526,32 грн. x 50%) = 17763,16 грн.

На підставі вищенаведеного та вказаних правових норм, суд дійшов висновку, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 03.11.2010 року.