Справа № 361/2773/2013
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/51087/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа - ОСОБА_6 про скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом в якому просили визнати незаконним рішенням Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 01.11.2012 року про дачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 у селі Зазим'є Броварського району Київської області площею 0,15 га ОСОБА_6; скасувати рішення Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 01.11.2012 року яким наданий дозвіл ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 у селі Зазим'є Броварського району Київської області площею 0,15 га, а також просили зобов'язати Зазимську сільську раду Броварського району Київської області винести рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_4 від 12.10.2012 року дати згоду на виготовлення документації про передачу у власність земельної ділянки площею 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, яка була у користуванні померлої ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 у селі Зазим'є Броварського району Київської області; зобов'язати Зазимську сільську раду винести рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_8 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,11 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в селі Зазим'є по АДРЕСА_1, яка була подана 12.10.2012 року.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять їх скасувати.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 22.10.2012 року ОСОБА_6 звернувся до сільського голови із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,130 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в с. Зазим'є, Броварського району Київської області .

Рішенням Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 01.11.2012 року ОСОБА_9 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,130 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, в с. Зазим'є Броварського району, Київської області.

Також судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03.12.2012 року ОСОБА_10 звернулася до сільського голови с. Зазим'є із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,11 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1.

Рішенням сільської ради від 18 грудня 2012 року ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,11 га для ведення садівництва в с. Зазим'є, оскільки генеральним планом с. Зазим'є не передбачені земельні ділянки для ведення садівництва по АДРЕСА_1, крім того на вищезазначену земельну ділянку, рішенням від 01.11.2012 року ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Посилаючись на незаконність спірного рішення від 01.11.2012 року позивачі зазначали, що мають переважне право на виділ вказаної земельної ділянки, так як користуються нею після смерті ОСОБА_7 - матері позивачки у користуванні якої земельна ділянка також перебувала.

Однак, під час розгляду справи судами попередніх інстанцій достовірно встановлено, що рішення про виділення у користування спірної земельної ділянки, яка складається з двох частин, а саме 0,11 га та 0,04 га ОСОБА_7 не приймалось, до виділення їх брату позивачки - ОСОБА_6 належали до земель запасу сільської ради.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій вказали, що прийняті рішення Зазимською сільською радою Броварського району Київської області є правомірними та не підлягають скасуванню, оскільки до виключної компетенції сільських рад відноситься вирішення питань регулювання земельних відносин та прийняті відповідно вимог законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 34) частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться шляхом одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. (п. в) ч. 3 вищеназваної статті). ередача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу належить до повноважень сільських, селищних, міських рад (п. б) ч. 1 ст. 12 ЗК України).

Земельним кодексом України визначені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок у розмірі, не більше 0,10 гектара, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункти г), б) ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Стаття 118 Земельного кодексу України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Крім того, слід зазначити, що земельна ділянка, на яку претендують позивачі згідно з генеральним планом с. Зазим»є має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. В той же час в межах населеного пункту земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та для садівництва не виділяються.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_4, як співвласнику житлового будинку по АДРЕСА_2 в с. Зазим'є, набутого в порядку спадкування, надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів які посвідчують право спільної часткової власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 в с. Зазим'є Броварського району, Київської області.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій вірно встановлені обставини справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: