Справа № 2а-2529/10/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2010 р. Справа № 2a-2529/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Богусевич А.С.

за участю:

представника ипозивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2.

представників третьої особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ПП Федьківа ОСОБА_5, вул.Стуса, 5/66, м.Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: Калуської об'єднаної державної податкової інспекції, вул.В.Стуса, 2,м.Калуш,Івано-Франківська область, 77300

третьої особи на стороні відповідача: державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області,

про визнання нечинним рішення № /0 від 01.07.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

13.07.2010 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання нечинним рішення № /0 від 01.07.2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.06.2010 року працівниками ДПА в Івано-Франківській області здійснено перевірку, про що складено відповідний акт №090313 від 15.06.2010 року. На підставі даного акту винесено рішення №/0 від 01.07.2010 року про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., а саме: за зберігання алкогольних та тютюнових напоїв в місцях не внесених до Єдиного реєстру. Однак, позивач з рішенням №/0 від 01.07.2010 року про застосування фінансових санкцій не погоджується. Вважає його неправомірним та таким, що підлягає до скасування, оскільки на момент проведення перевірки, у позивача були наявні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, що у свою чергу звільняло його від обов'язку вносити відповідні дані до Єдиного реєстру. Окрім того вважає, що перевірка проведена всупереч порядку визначеному статтею 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні".

02.09.2010 року, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду залучено до справи третю особу на стороні відповідача державну податкову адміністрацію в Івано-Франківській області.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого адміністративного позову заперечив вказавши, що оскаржуване рішення прийнято на підставі акту проведеної перевірки від 15.06.2010 року №090313 та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представники третьої особи на стороні відповідача, в судовому засіданні проти заявленого адміністративного позову заперечили, надавши суду письмове заперечення мотивоване тим, що дана перевірка здійснювалась на підставі направлення №358 від 14.06.2010 року. Під час проведення даної перевірки встановлено ряд порушень вимог чинного законодавства, зокрема: зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру та зберігання тютюнових виробів в місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача та представників третьої особи на стороні відповідача, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, про необхідність відмови в адміністративному позові з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у спосіб та в межах повноважень , що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів державної податкової служби України визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні" (далі ОСОБА_6).

Згідно з пунктом 1 статті 8 Закону передбачено, що державна податкова адміністрація України виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану із проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, участю у розробленні пропозицій щодо основних напрямів державної політики і проектів державних програм у сфері боротьби з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, організацією виконання актів законодавства у межах своїх повноважень, здійсненням систематичного контролю за їх реалізацією, узагальненням практики застосування законодавства, застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, здійсненням заходів по вилученню та знищенню або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв, знищенню тютюнових виробів, що були незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному обігу.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону зазначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі ОСОБА_6) зазначено, що внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання спирту, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), для фізичних осіб - суб'єктів господарювання - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, номера свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта господарювання. До заяви додаються документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту вимогам, встановленим органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

З положень статті 17 вищевказаного Закону вбачається, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1 700 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що 15.06.2010 року по вул.Хмельницького, 13, в місті Калуш, в кафе «Мисливець», в якій веде свою господарську діяльність приватний підприємець ОСОБА_1, проводилась планова перевірка, яка здійснювалась на підставі направлення на перевірку №358 від 14.06.2010 року. Вказане направлення на перевірку було вручено бармену ОСОБА_6, про що свідчить її підпис на направленні, після чого вона допустила інспекторів до перевірки. В ході проведення перевірки встановлено ряд порушень, а саме: зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру та зберігання тютюнових виробів в місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру. Проведення саме планової перевірки позивача підтверджується планом перевірок субєктів господарювання за дотриманням порядку проведення

Стосовно твердження позивача, щодо неправомірності застосування до нього штрафних санкцій передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки позивач наполягає на відсутності в його діях порушень вимог зазначеного Закону, вказуючи при цьому на внесення змін до статті 15 даного Закону, судом встановлено, що ОСОБА_6 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №2275 VI, яким внесені зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», прийнятий 20.05.2010 року, а у відповідності до п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №2275 VI набрав чинності з дня його опублікування.

Відповідно до положень частини 2 статті 1 з змінами та доповненнями Указу Президента «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно правових актів та набрання ними чинності» від 10.06.1997 року № 503/97 офіційними друкованими виданнями, в яких здійснюється офіційне оприлюднення законів та інших актів Верховної ОСОБА_2 України, є також газета "Голос України", "Відомості Верховної ОСОБА_2 України".

Факт опублікування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №2275 VI у офіційному виданні «Голос України» від 16.06.2010 року № 109. А отже, вказані зміни набрали чинності лише з 16.06.2010 року, а виявленні порушення у позивача зафіксовані в акті перевірки 15.06.2010 року № 090313.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про систему оподаткування" яка визначає правові підстави відповідальності платників податків і зборів (обов'язкових платежів) за порушення податкових законів, де визначено, що відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України. Фінансові санкції за наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами державної податкової служби України та іншими уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами, чинними на день завершення таких перевірок або ревізій.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення су"єкта владних повноважень, прийняте в порядку, у спосіб та в межах наданих йому Законами України повноважень, внаслідок чого вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Панікар І.В.

Постанова складена в повному обсязі 04.10.2010 року.