Справа № 2-А-2244/10
Суддя: Стамбула Н. В.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комсомольський районний суд м.Херсона
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Стамбула Н.В.

при секретарі: Тавожнянській А.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про визнання неправомірними дій відповідача і стягнення щомісячної доплати до пенсії, суд

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона відносно не нарахування йому щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року до теперішнього часу, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Комсомольському районі міста Херсона здійснити йому нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року до теперішнього часу, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Комсомольському районі міста Херсона здійснити йому нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2010 року і в подальшому.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він відноситься до категорії «дитина війни» і на підставі ст.6 цього Закону йому повинна щомісячно виплачуватись соціальна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак зазначена допомога в зазначеному розмірі йому не виплачувалася. Вважає протиправним невиплату йому вказаної державної допомоги з 01.01.2006 року до теперішнього часу у розмірі 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснив, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин та просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.1 Закону України № 2195- IV від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» , відноситься до категорії «дитина війни».

На основі ст.6 розділу 2 та ст.1 розділу 4 цього Закону йому повинна з 1 січня 2006 року щомісячно виплачуватися як дитині війни соціальна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Основною нормативною базою, що регулює питання соціального захисту дітей війни, є Конституція України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, закони України від 18.11.2004 № 2195-ІУ "Про соціальний захист дітей війни", інші акти міжнародного та національного законодавства а також Рішення Конституційного Суду України. Законами України про Державний бюджет України протягом 2006-2008 років до .зазначених актів вносилися зміни, якими зупинялася дія окремих норм щодо цих виплат та встановлювалися інші, менші ніж визначені указаними законами, розміри.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення 2 вересня 1945 року Другої світової війни було менше 18 років. Окрім того, позивач ще й є пенсіонером по віку.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Верховна Рада України своїм Законом України № 3235-ІУ від 20.12.05р. „Про державний бюджет України на 2006 рік", ст.77 та ст.1 10 та Законом України № 489-У від 19.12.2006 р. „Про державний бюджет України на 2007 рік", ст.71 її. 12 призупинила дію ст. 6 розділу 2 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У 2007 та 2008 роках відповідно до рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян та 22.05.2008 № 10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України окремі зміни, внесені законами про Державний бюджет на відповідні роки, визнано такими, що не відповідають Конституції України Отже, зазначене рішення суду є обов'язковим до виконання на території України, є остаточним і не може бути оскаржене. Крім цього згідно ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не конституційними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, якщо Конституційний Суд України своїм рішенням відмінив статтю Закону України «Про державний бюджет України», яка призупиняла виплату соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, вона втратила чинність і відповідач в такому випадку мав в повному обсязі нараховувати передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни» пільги.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Згідно з частиною 2 статті 19 та частиною 3 статті 22 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Частиною третьою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" установлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни відповідно до законів України "Про соціальний захист дітей війни" є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Ухвалою суду від 24.11.2010 року позивачу поновлений строк звернення до суду з 01.06.2008 року, в звязку з чим суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання здійснити йому нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.06.2008 року по день звернення до суду (25.10.2010 року).

Що стосується вимоги позивача до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона забезпечити йому перерахунок та виплату надбавки до пенсії і в подальшому, то вона задоволенню не підлягає, оскільки суди не вправі вирішувати спори на майбутнє.

Враховуючи викладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 160, 162 КАС України, суд

П о с т а н о в и в :

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона відносно не нарахування ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.06.2008 року до теперішнього часу, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Комсомольському районі міста Херсона здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.06.2008 року до 25.10.2010 року, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення постанови або отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: Н.В.Стамбула