Справа № 808/9769/14
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 808/9769/14

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі № 808/9769/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал-Сервіс» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій стосовно коригування податкових зобов'язань, скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ТОВ «Індустріал-Сервіс» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати протиправними дії відповідача стосовно коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.12.2014 року № по зменшенню від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 86022 грн., та податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 року № 4052212 по донарахуванню ПДВ на суму 39705 грн. та штрафних санкцій на суму 9926,25 грн., всього на суму 49631,25 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.04.2015 року позовні вимоги задоволено частково, скасовано податкові повідомлення-рішення від 16.12.2014 року за № та № 4052212, винесені ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно ТОВ «Індустріал-Сервіс».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб'єкт господарювання у своїй діяльності не створює реальних дій по отриманні товарів, їх використанні у своїй господарській діяльності. Метою укладання договорів з ТОВ «Травелко - Груп» та ПАТ «Авто» є проведення фіктивних господарських операцій, неможливість виконання взятих контрагентами договірних зобов'язань по виконанню договору на передачу товарів та надання в оренду приміщення. Апелянт зазначив, що отримані від ПАТ «Авто» послуги не були насправді реалізовані або використані у власній господарській діяльності. Апелянт вказував, що формування податкового кредиту внаслідок фіктивності господарських операцій, призвело до невірного декларування позивачем від'ємного значення з ПДВ. Апелянт вказував, що під час податкової перевірки ТОВ «Індустріал-Сервіс» виявлено відсутність документів, які б вказували на порядок навантаження та розвантаження товару, що перевозився незареєстрованими автомобілями, встановлено, що первинні документи такі як товарно-транспортні накладні, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, тобто не можуть вважатись чинними та такими, що можуть підтвердити дійсність проведення товарної операції. Апелянт вказував, що за податковим законодавством витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, з огляду на те, що операція не відповідає основному принципу господарської діяльності, не призводить до отримання прибутку, такі збитки підлягають відшкодуванню за рахунок інших джерел.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит та бюджетне відшкодування позивачем задекларовані на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагенти позивача ТОВ «Травелко - Груп» та ПАТ «Авто» є платниками податків та спроможні здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору купівлі-продажу товарів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Суд першої інстанції зазначив, що отримання від контрагента послуг, оплата та використання їх у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Суд першої інстанції вказував, що позивач мав право на підставі отриманих податкових накладних сформувати податковий кредит за відповідні періоди, включати відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України суму від'ємного значення у зменшення податкового боргу або зараховувати її до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, спірна сума від'ємного значення, у яку трансформувалась сума податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом, визначена позивачем вірно.

Матеріалами справи встановлено, що ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області з 12.11.2014 року до 18.11.2014 року було проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Індустріал-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при проведенні фінансово-господарських операцій з ПАТ «Авто» за червень 2014 року та ТОВ «Травелко - Груп» за липень 2014 року.

За результатами перевірки 25.11.2014 року складено акт № 1743/08-28-22-12/36911783. Згідно висновків перевірки викладених у акті - ТОВ «Індустріал-Сервіс» порушено п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.3 ст. 200 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 39705 грн., за липень 2014 року; завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд. 24 декларації), у сумі 6236 грн. за липень 2014 року; завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 19 декларації) у сумі 86022 грн. за липень 2014 року.

На підставі акту перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області 16.12.2014 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «Індустріал-Сервіс» зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за липень 2014 року у розмірі 86022 грн., та податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «Індустріал-Сервіс» визначено зобов'язання з сплати ПДВ у розмірі 49631,25 грн., з яких за основним платежем 39705 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 9926,25 грн.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Індустріал-Сервіс» (покупець) та ТОВ «Тревелко - Груп» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 07/2014-01 від 01.07.2014 року, згідно якого ТОВ «Тревелко - Груп» зобов'язувався поставити у певні терміни товар (циліндр колісного тормозу, колесо насосне) згідно з накладними та рахунком-фактурою, покупець зобов'язувався прийняти товар та оплати його в розмірі 100% вартості. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Тревелко - Груп» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору поставки ТОВ «Тревелко - Груп» видало ТОВ «Індустріал-Сервіс» податкові накладні за період липня 2014 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. Позивач здійснив сплату за отриманий товар відповідно до видаткових накладних за договорами. Оплата за отриманий товар підтверджується виписками по банківським рахункам.

Транспортування товару (циліндр колісного тормозу, колесо насосне), відповідно до умов договорів здійснювалось згідно видаткових накладних. В матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних за період липня 2014, відповідно до яких транспортування товару, здійснювалось силами продавця ТОВ «Тревелко - Груп», вантажовідправником та замовником перевезень транспортування вказано ТОВ «Тревелко - Груп», вантажоодержувачем доставки вказано ТОВ «Індустріал-Сервіс», пункт навантаження товару м. Київ, пункт розвантаження м. Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, б. 27-а, кв. 50.

Придбаний товар використаний у виробничої діяльності, що підтверджується наданими актами списання від 05.08.2014 року № СпТ-000013; від 23.07.2014 року № СпТ-000011; від 30.04.2014 року № СпТ-000012; від 13.07.2014 року № СпТ-000009; видатковою накладною від 14.07.2014 року № 0714-1; актами здачі - приймання робіт від 23.07.2014 року № ОУ-0723-01; від 30.07.2014 року № ОУ-0730-01; актом прийому - здачі виконаних робіт від 13.07.2014 року № 1.

Встановлено, що 17.10.2013 року між ТОВ «Індустріал-Сервіс» (орендар) та ПАТ «Авто» (орендодавець) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1710, згідно якого орендодавець передає у строкове платне користування частини нежитлових приміщень, мостовий кран, управляємий з підлоги, вантажопідйомністю 15 т, на охороняємій території, розташовані за адресою: 69038, м. Запоріжжя, с. Креміно, 8-а, загальною площею 2287,5 м кв., у строк до 30.09.2014 року.

Господарські взаємовідносини з ПАТ «Авто» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору оренди, орендодавцем видано ТОВ «Індустріал-Сервіс» податкові накладні за період червень 2014 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Індустріал-Сервіс» здійснило сплату за отримані послуги оренди приміщень відповідно до актів надання послуг. Оплата за отримані послуги підтверджується виписками по банківським рахункам.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Згідно п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Відповідно до п.п. 200.3, 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій ТОВ «Індустріал-Сервіс» з ТОВ «Тревелко - Груп» та ПАТ «Авто» у зв'язку з фактичними підтвердженнями реальності господарських операцій з даними контрагентами, підтвердженням виконання договорів. Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які було укладено позивачем з ТОВ «Індустріал-Сервіс» з ТОВ «Тревелко - Груп» та ПАТ «Авто» на предмет купівлі-продажу товарів, оренди нежитлових приміщень - визнані судом недійсним або розірвані з ініціативи сторін. Податкова інспекція не наділена правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень. Матеріалами справи та твердженнями податкового органу не спростовано наявність у ТОВ «Індустріал-Сервіс» достатніх технічних та технологічних можливостей для виконання договору. Головною ознакою по комерційній корисності від придбаного товару є його використання у своїй власній діяльності. Витрати, здійсненні позивачем як засіб оплати за отриманий від контрагентів товар, послуги, підтверджуються банківськими виписками. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, у процесі отримання а потім використання товару, майновий стан та наявність активів у позивача змінювалась, що досліджено судом.

Колегія суддів вважає, що ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області не обґрунтувала невизнання господарських операцій з отримання товарів, висновки про нереальність господарських операцій ґрунтуються лише на наявності акту про неможливість проведення зустрічної звірки №2109/26-59-22-08/37728527 від 12.09.2014 року, складеного ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києва відносно ТОВ «Тревелко - Груп». Актом про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Тревелко - Груп» не досліджувались взаємовідносини з ТОВ «Індустріал-Сервіс», висновки щодо безтоварності господарських відносин відсутні.

Колегія суддів зазначає, що від'ємне значення позивачем визначене вірно, враховуючи правомірність формування сум податкового кредиту та підтвердження його виникнення.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі № 808/9769/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук