Справа № 804/2262/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 804/2262/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську заяву Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі № 804/2262/14 та прийняти нову постанову, якою позов ТОВ «Сталь» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові-повідомлення-рішення від 22.01.2014 р. № та № .

До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року.

В судовому засіданні представник податкового органу просив задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, представник ТОВ «Сталь» просив відмовити у її задоволенні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 2 ст. 245 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 248 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Враховуючи викладені норми Кодексу адміністративного судочинства України, можна зробити висновок, що нововиявлені обставини характеризуються такими обов'язковими ознаками:

1) дані обставини об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

В якості підстави для перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами заявник посилається на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року у кримінальній справі № 185/309/15-к, яким було встановлено факти умисного ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку вчиненому особою, яка зобов'язана їх сплачувати, і які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах. ОСОБА_1 (керівник ТОВ «Агрофрма Сокільське») вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

На думку контролюючого органу, зазначені обставини є істотними, тобто такими, що впливають на зміст ухваленого судового рішення, а також є такими, що існували на момент його постановлення, проте не могли бути відомі ні суду, ні заявнику на час вирішення справи.

Надаючи правову оцінку взаємовідносинам ТОВ «Сталь» з ТОВ «Агрофірма Сокільське», суд апеляційної інстанції у постанові від 07.04.2015 року посилався на те, що господарські операції підтверджуються належним чином складеними первинними документами, ТОВ «Сталь» було перераховано на розрахункові рахунки контрагента визначені договорами грошові кошти, що свідчить про фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача, вказані вище господарські операції є реальними, здійснені в межах власної господарської діяльності позивача.

На момент укладення та виконання означених вище договорів контрагенти позивача мали зареєстровані у встановленому порядку установчі документи та цивільну дієздатність згідно з чинним законодавством, були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи не містять.

В подальшому придбаний позивачем товар насіння соняшника використаний позивачем для виробництва олії соняшникової, яку товариство виготовляє шляхом передавання сировини для переробки на давальницьких умовах.

Законодавчо встановлені вимоги, необхідні для чинності правочину (ст.203 ЦК України), позивачем та вказаними підприємствами дотримані. Крім того, господарські зобов'язання з поставки товару (соняшника) не містять ознак фіктивності (вчинених без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися відповідними правочинами).

Крім того, відповідно до ст.234 ЦК України фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ч.3 ст.228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Відповідачем вказані нормі законодавства не враховані, належні докази на підтвердження доводів щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій з поставки товару, відповідачем не зазначені, суду не подані. Жодний документ, який в установленому порядку встановлював би відповідні факти та був обов'язковим для застосування на всій території України, в матеріалах справи відсутній.

Також зазначені вище договори (правочини), укладені позивачем з ТОВ «Агрофірма Сокільське», не містять умов та ознак, які б свідчили про їх суперечність інтересам держави та суспільства, або порушували публічний порядок.

Колегією суддів встановлено, що укладені позивачем договори (правочини) відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, а факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними та податковими документами.

Дії позивача та ТОВ «Агрофірма Сокільське», вчинені на виконання укладених договорів, направлені саме на створення наслідків, які обумовлені правовою природою правочинів відповідного виду.

Належні докази, які б свідчили про порушення з боку означених підприємств, які б позбавляли позивача права на віднесення відповідних сум до витрат та податкового кредиту відповідачем не подані, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Позивачем надано всі необхідні документи, які підтверджують закупівлю соняшника та його використання в господарській діяльності, що є належним підтвердженням реальності проведених позивачем господарських операцій та формування витрат та податкового кредиту за операціями з вказаними контрагентами, зокрема з ТОВ «Агрофірма Сокільське».

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпрпотеровської області від 03 лютого 2015 року у кримінальній справі № 185/309/15-к ОСОБА_1 - директора ТОВ «Агрофірма Сокільське» визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Зокрема вироком встановлено, що ТОВ «Агрофірма Сокільське» у порушення вимог ст.ст. 209, 301 та 309 ПК України неправомірно використовувало статус платника фіксованого сільськогосподарського податку у 2011 році та статус платника спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, починаючи з грудня 2010 року.

Директор ТОВ «Агрофірма Сокільське» ОСОБА_1, з 01.11.2011 року по 30.06.2013 року достеменно усвідомлюючи, що ТОВ «Агрофірма Сокільське» не здійснювало виробництво сільськогосподарської продукції, не нарахував податок на прибуток підприємств від операцій з отримання безповоротної фінансової допомоги у вигляді надходження на поточні рахунки підприємства грошових коштів з поточних рахунків, зокрема ТОВ «Сталь».

ОСОБА_1 умисно вчинив пособництва в ухиленні від сплати податку на прибуток. Своїми умисними діями, які виразилися у наданні засобів чи знарядь, усуненням перешкод для умисного ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, вчиненому особою, яка зобов'язана їх сплачувати, і які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Тобто з аналізу зазначеного вироку вбачається ухилення від сплати податків саме з боку ТОВ «Агрофірма Сокільське» шляхом неправомірного використання статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку а також платника спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства.

Вирок не містить посилань на відсутність ознак реальності господарських операцій укладених ТОВ «Агрофірма Сокільське» зокрема із ТОВ «Сталь», а навпаки підтверджує факт передачі продукції, проте не власного виробництва, та її оплати та умисну не сплату податку на прибуток саме ТОВ «Агрофірма Сокільське».

Так, відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 22.05.2015 року «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов.

Тобто для визначення обставини ново виявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

За ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, вказаним вироком не встановлено, обставин на спростування висновків викладених у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 року в частині підтвердження товарності господарських операцій між ТОВ «Сталь» та ТОВ «Агрофірма Сокільське».

Крім того вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області був винесений 03 лютого 2015 року, тобто вже існував на час винесення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 07.04.2015 року, а тому податковий орган міг знати про його існування оскільки перевірка ТОВ «Сталь» проводилась на підставі постанови старшого слідчого з ОВС Слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Міндоходів України Зері К.Ф. по кримінальному провадженню № 0000009 за наслідками якої було складено і акт перевірки та винесені оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Таким чином, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, а тому в суду відсутні правові підстави для її задоволення.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в перегляді постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 253 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року - залишити без задоволення.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 06 листопада 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський