Справа № 808/3695/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 жовтня 2015 року м. Київ К/800/46107/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій та рішення незаконними і зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій та рішення незаконними і зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ві 12 жовтня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано, а позов залишено без розгляду.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та задовольнити позов.

У відкритті касаційного провадження у справі на постанову суду першої інстанції необхідно відмовити, оскільки така скасована ухвалою апеляційного суду, відтак не може бути переглянута касаційним судом.

В свою чергу, у справі, що розглядається спір виник з приводу обчислення розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Зокрема, позивач просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вищевказаної допомоги з урахуванням складових грошового забезпечення, визначених у частині 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, а не у підпункті 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі - Порядок).

Так, абзацом 5 підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону № 2011-XII складові грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених в частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати не Порядок, а Закон № 2011-XII, який має вищу юридичну силу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права висловлений у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2015 року (справа № 21-521а14).

Разом з тим, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку стосовно пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому правильно скасував рішення суду першої інстанції і залишив позовну заяву без розгляду.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та враховуючи правову позицію Верховного Суду України, висловлену під час перегляду судових рішень у справах даної категорії, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій та рішення незаконними і зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного
суду України М.І. Мойсюк