Справа № 826/14381/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника Управління Режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Поправко Анжели Миколаївни, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до начальника Управління Режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Поправко Анжели Миколаївни (далі - відповідач-1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - відповідач-2) та, з урахуванням уточнених вимог, просив:

- визнати протиправним дії відповідачів, що виразились у незаконному припиненні доступу позивача до державної таємниці та неправомірному ініціюванні скасування допуску позивачу до державної таємниці, шляхом внесення неправдивої інформації в облікову картку Позивача (Форма - № 6), наказ № 253 о/с дск та лист Головного управління України в м. Києві від 18.05.2015 року № 1/523 дск/рсв;

- визнати протиправним дії відповідача-2, що виразились у його бездіяльності, яка полягає у тому, що відповідачем-2 не було видано відповідний наказ про скасування наказу №253 о/с дск, який мав втратити свою чинність разом з дією наказу № 1119 від 05.11.2014 року, а саме: 04.01.2015 року та більше не порушувати прав позивача;

- визнати неправомірним та скасувати лист відповідача-2 від 18.05.2015 року № 1/523 дск/рсв, як такий що містить неправдиву інформацію;

- зобов'язати відповідача-2 поновити доступ позивача до державної таємниці за Ф.2. у відповідності з займаною посадою;

- визнати незаконними дії відповідачів, що виразились у ініціюванні скасування допуску Позивачу до державної таємниці, в порушення ч.2 ст.77 та п.80 Порядку №939 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року, а саме: недотримання 6-й місячного терміну з дня припинення Позивачу доступу до держаної таємниці;

- визнати наказ відповідача-2 від 18.11.2014 року №253 о/с дск «Про призупинення доступу до державної таємниці», таким, що втратив чинність 05.01.2015 року;

- визнати те, що строк призупинення позивачу доступу до державної таємниці за період з 04.11.2014 року по 04.07.2015 року становить 1 місяць 18 днів (з 18.11.2014 року по 04.01.2015 року), враховуючи те, що накази «Про тимчасове виконання обов'язків» № 1332 о/с від 31.12.2014 року, № 157 о/с від 03.03.2015 року, № 371 о/с від 29.04.2015 року були визнані судом неправомірними та скасовані.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена при неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

В засідання з'явились відповідач-1 та представник відповідача-2, які заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги позивача, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є правомірним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи скарги та подані письмові заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами доведено правомірність своїх дій у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві «Про тимчасове виконання обов'язків» від 05.11.2014 року №1119 о/с, тимчасово, з 04.11.2014 року по 04.01.2015 року, виконання обов'язків дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Подільського районного управління покладено на старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (НОМЕР_1) начальника сектора боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми, цього ж районного управління, увільнивши від виконання функціональних обов'язків за займаною посадою.

У свою чергу, наказом начальника Головного управління Міністрерства внутрішніх справ України в м. Києві від 18.11.2014 року №253 о/с дск, припинено раніше наданий доступ старшому лейтенантові міліції ОСОБА_2 (НОМЕР_1) начальнику сектора боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми, до інформації, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно», та виплату відсоткової надбавки в зв'язку з припиненням діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві «Про тимчасове виконання обов'язків» від 31.12.2014 року №1332 о/с, продовжено виконання вищезазначених обов'язків ОСОБА_2 з 04.01.2015 року по 04.03.2015 року.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві «Про тимчасове виконання обов'язків» від 03.03.2015 року №157 о/с, повторно продовжено виконання зазначених обов'язків ОСОБА_2 у період з 04.03.2015 року по 04.05.2015 року.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві «Про тимчасове виконання обов'язків» від 29.04.2015 року № 371 о/с, повторно продовжено виконання зазначених обов'язків ОСОБА_2 у період з 04.05.2015 року по 04.07.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі № 826/5723/15 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, що виразились у протиправному тимчасовому покладанні виконання обов'язків дільничного інспектора міліції Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві на ОСОБА_2 безперервно протягом 4 місяців з 04.01.2015 року по 04.05.2015 року. Скасовано наказ ГУМВС України в місті Києві № 157 о/с від 03.03.2015 року «Про тимчасове виконання обов'язків». Скасовано наказ ГУМВС України в місті Києві № 1332 о/с від 31.12.2014 року «Про тимчасове виконання обов'язків».

Також, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015 року у справі № 826/8018/15 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, що виразились у протиправному тимчасовому покладанні виконання обов'язків дільничного інспектора міліції Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві на ОСОБА_2 безперервно протягом 6 місяців з 04.01.2015 року по 04.07.2015 року. Скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві № 371 о/с від 29.04.2015 року «Про тимчасове виконання обов'язків».

Зазначені рішення набрали законної сили та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України не потребують доказування.

Водночас, стосовно позовних вимог щодо визнання дій відповідачів, що виразились у незаконному припиненні доступу позивача до державної таємниці та неправомірному ініціюванні скасування допуску позивачу до державної таємниці, шляхом внесення неправдивої інформації в облікову картку Позивача (Форма - № 6), наказ № 253 о/с дск та лист Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в м. Києві від 18.05.2015 року № 1/523 дск/рсв колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки.

Відповідно до ст. 23 Закону допуск до державної таємниці, крім іншого, не надається у разі відсутності у громадянина обґрунтованої необхідності в роботі з секретною інформацією.

Скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених ст. 23 Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв'язку з якою йому було надано допуск.

Відповідно до вимог ч. 2 п. 77 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок № 939), за відсутності у громадянина подальшої потреби в діяльності, пов'язаної з державною таємницею, до органу СБУ, який надав йому допуск до державної таємниці, протягом п'яти робочих днів після закінчення шести місяців з дня припинення доступу до секретної інформації PCO надсилаються документи, передбачені пунктом 80 Порядку № 939, для скасування такого допуску.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 18.11.2014 року № 253 о/с дск, припинено раніше наданий доступ старшому лейтенантові міліції ОСОБА_2 (НОМЕР_1) начальнику сектора боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми, до інформації, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно», та виплату відсоткової надбавки в зв'язку з припиненням діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

Правомірність вказаного наказу досліджувалась в межах справи № 826/5723/15, за результатом чого вставлено, що оскільки рішення про припинення доступу до інформації, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно» прийнято на підставі наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві «Про тимчасове виконання обов'язків» від 05.11.2014 року №1119 о/с, який визнано правомірним та обґрунтованим, відповідно і наказ про призупинення доступу позивача до державної таємниці прийнятий відповідачем правомірно.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, враховуючи преюдеційність вищезазначених фактів, вимоги про визнання дій відповідачів, що виразились у незаконному припиненні доступу позивача до державної таємниці та неправомірному ініціюванні скасування допуску позивачу до державної таємниці, шляхом внесення неправдивої інформації в облікову картку Позивача (Форма - № 6), наказ № 253 о/с дск та визнанні незаконними дії відповідачів, що виразились у ініціюванні скасування допуску позивачу до державної таємниці, в порушення ч.2 ст.77 та п.80 Порядку №939 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року, а саме: недотримання 6-й місячного терміну з дня припинення позивачу доступу до держаної таємниці не підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів внесення неправдивої інформації в облікову картку позивача (Форма - № 6), будь-які рішення судів про визнання такого факту матеріали справи не містять.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправним дії відповідача-2, що виразились у його бездіяльності, яка полягає у відсутності відповідного наказу про скасування наказу №253 о/с дск, який мав втратити свою чинність разом з дією наказу № 1119 від 05.11.2014 року, а саме: 04.01.2015 року та більше не порушувати прав позивача та про визнання наказу ГУМВС України в м. Києві від 18.11.2014 року №253 о/с дск «Про призупинення доступу до державної таємниці», таким, що втратив чинність 05.01.2015 року суд зазначає про необґрунтованість вказаної вимоги з огляду на наступне.

Відповідно до наказів ГУМВС України в місті Києві від 05.11.2014 № 1119 о/с, від 31.12.2014 № 1332 о/с, від 03.03.2015 № 157 о/с, від 29.04.2015 № 371 о/с Позивача, який перебував на посаді начальника сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми, Подільського районного управління ГУМВС України в місті Києві, було увільнено від виконання функціональних обов'язків за займаною посадою з тимчасовим покладанням на нього обов'язків дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції цього ж районного управління.

Відповідно до вимог пунктів 49, 50 Порядку № 939 необхідність роботи із секретною інформацією та форма допуску визначається керівником установи за місцем служби відповідно до номенклатури посад, яка розробляється режимно-секретним органом разом із керівником відповідно до штатного розкладу, посадових інструкцій (функціональних обов'язків) та характеру виконуваної працівником роботи, з урахуванням положень Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затверджених наказом СБ України від 12.08.2005 № 440.

Виконання обов'язків дільничного інспектора міліції не передбачає необхідності роботи із секретною інформацією та, відповідно, допуску до державної таємниці, а тому обґрунтована необхідність у роботі із секретною інформацією у Позивача була відсутня.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що постановами Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі № 826/5723/15 та від 22.07.2015 року у справі № 826/8018/15 скасовані наступні накази: № 157 о/с від 03.03.2015 року «Про тимчасове виконання обов'язків», № 1332 о/с від 31.12.2014 року «Про тимчасове виконання обов'язків», № 371 о/с від 29.04.2015 року «Про тимчасове виконання обов'язків».

Матеріали справи свідчать, що наказами Головного управління МВС України в місті Києві від 08.08.2015 року № 848 та від 25.08.2015 року № 722 о/с скасовані накази Головного управління МВС України в місті Києві № 157 о/с від 03.03.2015 року «Про тимчасове виконання обов'язків», № 1332 о/с від 31.12.2014 року «Про тимчасове виконання обов'язків», № 371 о/с від 29.04.2015 року «Про тимчасове виконання обов'язків» на виконання постанов Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі № 826/5723/15 та від 22.07.2015 року у справі № 826/8018/15.

Таким чином, враховуючи викладене, підстави для видачі наказу про скасування наказу №253 о/с дск, який мав втратити свою чинність разом з дією наказу № 1119 від 05.11.2014 року, а саме: 04.01.2015 року відсутні, як і відсутні підстави для визнання наказу ГУМВС України в м. Києві від 18.11.2014 року №253 о/с дск «Про призупинення доступу до державної таємниці», таким, що втратив чинність 05.01.2015 року та для задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що лист Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 18.05.2015 року № 1/523 дск/рсв, в розумінні КАС України не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача та не створює для останнього юридичних наслідків.

Стосовно вимоги про зобов'язання відповідача-2 поновити доступ позивача до державної таємниці за Ф.2. у відповідності з займаною посадою колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження надання допуску до державної таємниці є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу, в даному випадку - Служби безпеки України, лише в разі проведення перевірки та в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначені обставини, позовна вимога зобов'язання відповідача-2 поновити доступ позивача до державної таємниці за Ф.2. у відповідності з займаною посадою, є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання того, що строк призупинення позивачу доступу до державної таємниці за період з 04.11.2014 року по 04.07.2015 року становить 1 місяць 18 днів (з 18.11.2014 року по 04.01.2015 року), враховуючи те, що накази «Про тимчасове виконання обов'язків» № 1332 о/с від 31.12.2014 року, № 157 о/с від 03.03.2015 року, № 371 о/с від 29.04.2015 року були визнані судом неправомірними та скасовані слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України не підлягають дослідженню в даному провадженні, оскільки досліджувались судом в межах розгляду адміністративних справ № 826/5723/15 та № 826/8018/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, відповідачами зазначені вимоги виконано в повному обсязі, натомість позивачем не надано доказів протиправності тих дій та рішень, які є предметом розгляду даної адміністративної справи.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника Управління Режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Поправко Анжели Миколаївни, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.