Справа № 2а-2170/10/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2010-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2010 р. Справа № 2a-2170/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Шварговському Д.Д.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" в особі Івано-Франківської експедиції по геофізичних дослідженнях в свердловинах, вул. Українських Декабристів, 54, м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76000

про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 15.12.2009 року,-

встановив:

Державне підприємство «Укргеофізика»в особі Івано-Франківської експедиції по геофізичних дослідженнях в свердловинах, звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Івано-Франківську № /0 від 15.12.2009 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Позов просив задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з мотивів викладених у письмовому запереченні та доповненні до заперечення. Просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне.

ДПІ в м. Івано-Франківську 15.12.2009 року, було прийнято податкове повідомлення-рішення за №/0, згідно з яким на підставі пп.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»за затримку на 334 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання в розмірі 2963267,01 грн., до Державного підприємства «Укргеофізика»в особі Івано-Франківської експедиції по геофізичних дослідженнях в свердловинах, застосовано штраф у розмірі 50% - 1481633,56 грн.

Дане рішення прийняте у звязку із виявленими фактами несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання при проведенні розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість за період з 30.04.2008 року по 30.11.2009 року (Акт №20884/15-2 від 09.12.2009 року).

Так, позивачем за 2008 рік, було задекларовано зобовязання по ПДВ, та по мірі можливості здійснювалась сплата по вказаних платежах, що підтверджується копіями платіжних доручень з січня по вересень 2009 року, в графі «призначення платежу»яких вказано за який період проводиться оплата по ПДВ. Однак, як вбачається з матеріалів справи, кошти, які сплачувались позивачем по платежах за конкретні періоди, ДПІ в м. Івано-Франківську, зараховувало в погашення боргу по платежах, який виник раніше. Дана обставина підтверджується копіями зворотнього боку облікової картки платника Державного підприємства «Укргеофізика» в особі Івано-Франківської експедиції по геофізичних дослідженнях в свердловинах станом на 31.12.2008 року та станом на 31.12.2009 року, а також довідковим розрахунком штрафних санкцій станом на 31.12.2009 року.

31.12.2008 року, ДПІ в м. Івано-Франківську анулювала реєстрацію платника податку на додану вартість - Державного підприємства «Укргеофізика»в особі Івано-Франківської експедиції по геофізичних дослідженнях в свердловинах, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №134/152 від 30.12.2008 року.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що в звязку із анулюванням реєстрації позивача як платника ПДВ, у нього немає підстав погашати раніше задекларовані суми, враховуючи наступне.

Згідно абзацу 9 пп. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», в разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, але у строки, визначені законом, є зобовязаним погасити суму податкових зобовязань або податкового боргу з цього податку, що виникли до такого анулювання, а за їх наявності, незалежно від того, чи буде така особа залишатись зареєстрованою як платник цього податку на дату сплати такої суми податку, чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент анулювання реєстрації позивача, в картці особового рахунку платника рахувався податковий борг в сумі 2 712 342, 36 грн.

В той же час, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як визначено підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», джерелами самостійної сплати податкових зобовязань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку.

Отже, грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобовязань і погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону України Про Національний банк України, Національний банк України визначає систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/89/76, кошти з рахунків клієнтів, банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит Призначення платежу платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення Призначення платежу. Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

З вищенаведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику.

Як встановлено судом, Державним підприємством «Укргеофізика»в особі Івано-Франківської експедиції по геофізичних дослідженнях в свердловинах, по кожному випадку сплати, зазначалось призначення платежу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобовязань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону, податковий орган не наділений правом чи обовязком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобовязань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зарахування податковим органом в рахунок минулої заборгованості, сум ПДВ, які сплачувались позивачем по платежах за інші періоди, призвело до виникнення факту несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов?язання по періодах за які позивач здійснював оплату та встановленого в Акті від 09.12.2009 року. Внаслідок чого, ставиться під сумнів достовірність розміру штрафних санкцій, де по платежах при здійсненні яких позивачем вказувався період, відсотковий розмір штрафних санкцій повинен бути менший, відповідно до фактичного терміну прострочення.

Згідно положення ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судовому засіданні не наведено підстав правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення за № /0 від 15.12.2009 року.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську № /0 від 15.12.2009 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" в особі Івано-Франківської експедиції по геофізичних дослідженнях в свердловинах - 3 ( три гривні) 40 коп. судового збору.

Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 16.08.2010 року.