Справа № 824/2347/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2347/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Маренича І.В.

секретаря судового засідання Бідней О.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2А .

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Хотинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №19866-17 (форма «Ф») від 06.07.2015 р., яким ОСОБА_1 визначено податкове зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля Mercedes-Benz, модель Е 320, державний номерний знак НОМЕР_1, з обємом двигуна 3222 куб.см, 2005 року випуску.

06.07.2015 р. Хотинською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №19866-17, яким визначено грошове зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн. Також вказував, що у реєстраційному документі (свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу за №САТ 758889, видане 03.04.2014 р. рік виготовлення належного позивачу автомобіля 2005 р.), а тому на момент винесення відповідачем оскаржуваного рішення автомобіль використовувався понад 5 років, тобто вказаний автомобіль не відноситься до обєктів оподаткування визначених ст. 267 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником автомобіля Mercedes-Benz, модель Е 320, державний номерний знак НОМЕР_2 з обємом двигуна 3222 куб.см., рік випуску 2005, дата реєстрації 03.04.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 756669.

Згідно довідки виданої Центром 7304 надання послуг повязаних з використанням транспортних засобів для обслуговування Герцаївського, Новоселицького та Хотинського району повідомлено, що за позивачем зареєстровано транспортний засіб автомобіля Mercedes-Benz, модель Е 320, державний номерний знак НОМЕР_2 з обємом двигуна 3222 куб.см., рік випуску 2005, дата реєстрації 03.04.2014 рік.

На підставі вказаної довідки відповідачем 06.07.2015 р. винесено податкове повідомлення рішення форми «Р» №19866-17, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на загальну суму 25000,00 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення №20809-17 від 08.06.2015 р. протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи , яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України було введено новий податок - транспортний податок

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПКУкраїни передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Абзацом другим п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 268 ПК України передбачено, що щодо обєктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий обєкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобовязані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації обєкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Відповідно до п. 14.1.251 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

При цьому підпунктом 14.1.124. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію.

Відповідно до пп. 14.1.163 п. 14.1 ст. 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Листом Державної фіскальної служби України від 28.01.2015 р. №2444/7/99-99-17-04-01-07 розяснено, що п. 9 розділу ІІ Закону України №71-VIII від 28 грудня 2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи доручено Кабінету міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності даного Закону забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність до цього Закону.

Отже, з метою забезпечення виконання даного Закону до затвердженої форми податкової звітності платником транспортного податку-юридичним особам пропонується до 20 лютого 2015 р. задекларувати обєкти оподаткування, використовуючи Розрахунок суми збору за першу реєстрацію транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. №767 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23.01.2014 р. №139/24916.

При цьому назву «Розрахунок збору за першу реєстрацію транспортних засобів» замінити на «Розрахунок транспортного податку», у колонці 5 «Дата першої реєстрації транспортного засобу в Україні» зазначити «Рік випуску транспортного засобу», у колонці 8 «Сума збору» зазначити «Ставка транспортного засобу».

Судом встановлено, а також не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що позивач є власником транспортного запису Mercedes-Benz, модель Е 320, державний номерний знак НОМЕР_2, об'єм циліндрів двигуна якого 3222 куб.см., тобто понад 3000 куб. см.

З листа виданого Центром 7304 надання послуг повязаних з використанням транспортних засобів для обслуговування Герцаївського, Новоселицького та Хотинського району вбачається, що транспортний засіб позивача 2005 року випуску та зареєстрований вперше в Україні 18.05.2012 року.

Суд констатує, що належний позивачу легковий автомобіль з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. як станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (06 липня 2015 року), так станом і на дату, з якої законодавцем покладено обовязок із сплати транспортного податку (01 січня 2015 року), використовувався понад 5 років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що указаний вище легковий автомобіль не є обєктом оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, а тому позивач в такому випадку не повинен сплачувати транспортний податок.

При цьому судом не враховується заперечення відповідача стосовно обґрунтованості та під ставності оскаржуваного повідомлення-рішення з огляду на відомості з інформаційної системи «Податковий блок» про платників транспортного податку щодо дати здійснення реєстраційної дії автомобіля 18.05.2012 року з огляду на надані позивачем докази, оцінені судом під час судового розгляду, яким спростовано належність даного автомобіля до обєктів оподаткування транспортним податком.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Твердження відповідача, надані в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення, про те, що при визначенні обєкта оподаткування транспортним податком час використання легкового автомобіля необхідно рахувати з дати його реєстрації в Україні, на переконання суду, є помилковими, оскільки такі не ґрунтуються на законі та спростовуються наведеними вище положеннями підпункту 14.1.251 пункту 14.1. статті 14, підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого Державною податковою інспекцією у м. Чернівці податкового повідомлення рішення № 19866-17 від 06.07.2015 року та про наявність підстав для його скасування.

З досліджених в ході судового розгляду справи письмових доказів, пояснень представників сторін, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів суду правомірність прийнятого рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Частина 1 ст. 94 КАС України визначає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2,3,6-12,17,18,71,94,157,160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення винесене Хотинською обєднаною державною податковою інспекцією № 19866-17 від 06.07.2015 року.

3. Стягнути з Хотинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору, у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну ) грн 20 коп., сплачені ним згідно квитанції №293 від 15 жовтня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 03 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову виготовлено в повному обсязі 9 листопад 2015 року (8 листопада 2015 року вихідний день ).

Суддя І.В. Маренич