Справа № 2а-10935/10/0470
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 р. Справа № 2а-10935/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудвіл-1" до Державної податкової інспекеції у Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гудвіл-1» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська з позовними вимогами, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.11.2010ор., про : - визнання недійсним рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська про невизнання податкової декларації по податку на додану вартість за липень 2010р.; - зобовязання ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська визнати як податкову звітність ТОВ «Гудвіл 1» податкову декларацію з ПДВ за липень 2010р., надіслану позивачем 10.08.2010р. на адресу ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська.

В обґрунтування поданого позову зазначив, що позивач направив поштою декларацію з податку на додану вартість за липень 2010р. на адресу відповідача, листом від 13.08.2010р. № 17003/10/28-221 відповідач повідомив, про невизнання ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська декларації з ПДВ за липень 2010р. як податкової звітності у звязку не виконанням п.8 р. ІІ «Прикінцевих положень» Закону України від 20.05.2010р. №2275-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів». Вважає що податковий орган порушує норми діючого законодавства, відносно прав, свобод та законних інтересів платників, вказуючи причини невизнання звітності не передбачені діючим законодавством, а перелік підстав з яких податкова звітність може бути не визнана таким контролюючим органом є вичерпним.

Відповідач адміністративний позов не визнав направив заперечення в яких зазначив, що декларація з ПДВ за липень 2010р. не визнано як податкову звітність у звязку з тим що до даної податкової звітності не було надано реєстр податкових накладних за липень 2010р. на дату подання звіту в електронному вигляді. Відповідно вона визнана такою, що заповнена всупереч правилам, зазначеним у порядку її заповнення затвердженому Наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року № 166 в редакції наказу від 15.06.2005р. № 213, де зазначено що подання податкової декларації з податку на додану вартість передбачено п.4.1 ст.4 Закону України № 2181, про що підприємству було надіслано повідомлення. В задоволенні позову просив відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Розглянувши надані документи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гудвіл 1», згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ОСОБА_2 А00 № 409028 зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 25.03.2005р.

10.08.2010р. позивач направив на адресу ДПІ в Кіровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВ за липень 2010р., яка 11.08.2010р. отримана відповідачем, згідно копії поштового повідомлення.

Відповідач згідно листа вих..№ 17003/10/28-221 від 13.08.2010 року повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Гудвіл 1», що декларація з ПДВ підприємства за липень 2010р., вважається не визнаною, згідно п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України № 2181. При надсиланні пакету документів до декларації з ПДВ за червень 2010р., не виконано п.8 Розділу ІІ «Прикінцеві положення», Закону України від 20.05.2010р. № 2275-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» щодо надання реєстру податкових накладних в електронному вигляді.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 20.05.2010 року N 2275-VI у статті 7 підпункту 7.2.8 пункту 7.2 Закону України "Про податок на додану вартість" друге речення абзацу третього доповнено словами такого змісту: "Платники податку подають органу державної податкової служби на безоплатній основі разом з податковою декларацією за відповідний звітний період копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді. Державна податкова адміністрація розробляє та розміщує на своєму офіційному веб-сайті програмне забезпечення з відкритим кодом для ведення обліку записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді і забезпечує його безоплатне розповсюдження (включаючи зміни і доповнення) шляхом надання можливості для копіювання такого програмного забезпечення як через Інтернет, так і шляхом запису на носії інформації платника за його запитом. Зведені результати обліку, що відображені у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, підлягають документальній невиїзній перевірці (камеральній)".

Відповідно до п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами державними цільовими фондами" прийняття податкової декларації є обовязком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа контролюючого органу порушує норми абзацу першого цього підпункту, платник податків зобов'язаний до закінчення граничного строку подання декларації надіслати таку декларацію поштою з описом вкладеного та повідомленням про вручення, до якої долучається заява на ім'я керівника відповідного контролюючого органу, складена у довільній формі, із зазначенням прізвища службової (посадової) особи, яка відмовилася прийняти декларацію, та/або із зазначенням дати такої відмови. При цьому декларація вважається поданою в момент її вручення пошті, а граничний десятиденний строк, встановлений для поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не застосовується.

Платник податків може також оскаржити дії службової (посадової) особи контролюючого органу з відмови у прийнятті податкової декларації у судовому порядку.

Незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених пунктом 5.3 статті 5 цього Закону.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166, у редакції Наказу ДПА України від 15.06.2005р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. за № 702/10982 затверджено Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість.

П.п.4.3. витщевказного Порядку передбачено, що податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому разі, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією (письмове звернення надсилається поштою з повідомленням про його вручення) надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження

Отже, податковий орган вправі не визнати як податкову звітність податкову декларацію у разі відсутності у ній обовязкових реквізитів, не підписання її відповідними посадовими особами та не скріплення печаткою підприємства.

Із дослідженої в судовому засіданні декларації з податку на додану Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл-1» за липень 2010р. вбачається що дана податкова звітність містить всі обовязкові реквізити, підписана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл-1» ОСОБА_5 та скріплена печаткою даного підприємства. Таким чином будь-яких підстав для невизнання відповідачем поданої декларації податковою звітністю судом не встановлено, крім того такі дії відповідача суперечать п.п.4.1.2 п. 4.1 ст.4 Закону України №2181 а також Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість затвердженому Наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166, у редакції Наказу ДПА України від 15.06.2005р., оскільки передбачені вказаними нормативними актами вимоги по заповненню податкової звітності позивачем виконано.

Як вбачається з наданого Повідомлення від 13.08.2010р. № 17003/10/28-221, яким відповідач повідомив що декларація з податку на додану вартість підприємства за липень 2010р., не визнана як податкова звітність, з підстав відсутності реєстру податкових накладних в електронному вигляді, підстави з яких неприйнята декларація, до виключних підстав з яких податковий орган може вчинити вказані дії щодо не прийняття декларація згідно з вимогами п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами державними цільовими фондами" та Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість затвердженому Наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166, не віднесені.

Відповідно доводи відповідача щодо підстав неприйняття податкової звітності судом не приймаються до уваги у звязку з їх безпідставністю з огляду на вищевикладене, та помилкове тлумачення чинного законодавства відповідачем.

Ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем не надано доказів обґрунтованості та правомірності своїх дій. У відповідності до абз.2 ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України. перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв з порушенням чинного законодавства, без врахування фактичних обставин що мають значення для прийняття рішення, а відповідно рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2010р. як податкову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл-1», слід визнати протиправним, та скасувати, зобовязавши відповідача прийняти вказану декларацію як податкову звітність.

Керуючись ст.ст. 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл-1» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправним рішення, та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська, викладене у формі листа від 13.08.2010р. № 17003/10/28-221 щодо невизнання декларації з податку на додану вартість за липень 2010р. як податкову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл-1».

Зобовязати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська прийняти та визнати як податкову звітність, декларацію з податку на додану вартість за липень 2010 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл-1».

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядок і строки встановлені ст..ст. 186, 254 КАС України.

Повний текст постанови складений 16 грудня 2010 р.

Суддя ОСОБА_1