Справа № 146/1198/15-а
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1198/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області складі: головуючого - судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про скасування рішення 31 сесії 6 скликання Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 211 від 12 березня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області із даним позовом, в якому просить поновити строк звернення до суду, визнати протиправним та скасувати рішення 31 сесії 6 скликання Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 211 від 12 березня 2013 року «Про затвердження порядку залучення замовників будівництва до пайової участі у розвиток інфраструктури населених пунктів».

Адміністративний позов обґрунтувано наступним.

19 серпня 2015 року на адресу позивача надійшла позовна заява Державної фінансової інспекції у Вінницькій області про стягнення коштів у сумі 31434 гривень на підставі рішення 31 сесії 6 скликання Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 211 від 12 березня 2013 року «Про затвердження порядку залучення замовників будівництва до пайової участі у розвиток інфраструктури населених пунктів».

Позивач вказує, що він, як фізична особа, не приймав участі у розробці вказаного рішення, яке безпосередньо зачіпає його інтереси, оскільки відповідачем було порушено процедуру оприлюднення проекту спірного рішення. З 12 березня 2013 року по 19 серпня 2015 року він про таке рішення сільської ради не знав. Зокрема, в засобах масової інформації не було опубліковано проект регуляторного акту-рішення Комаргородської сільської ради та відповідний аналіз регуляторного впливу. Тобто, відповідач проігнорував норми діючого законодавства, зокрема, ст.. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

16 травня 2014 року ОСОБА_1, як власник житлового будинку по вул.. Леніна, 3 в с.Комаргород, здійснив реконструкцію частини приміщення існуючого житлового будинку під магазин, що підтверджується декларацією про готовність обєкта до експлуатації.

19 серпня 2015 року із отриманої позовної заяви позивач дізнався, що ДФІ у Вінницькій області проведено ревізію, в ході якої вияснилося, що не укладено сільською радою із позивачем договору про сплату 10% кошторисної вартості будівництва.

Оскільки ОСОБА_1 про оскаржуване рішення дізнався лише 19 серпня 2015 року, тому вважає, що строк для звернення до суду повинен бути поновлено.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак 30 вересня 2015 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі в звязку із хворобою, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача сільський голова Комаргородської сільської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, попросив відмовити у їх задоволенні, оскільки рішення сесії № 211 від 12 березня 2013 року прийняте відповідно до вимог чинного законодавства та вимог ст.. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому не може бути визнано протиправним та скасоване. Окрім того, рішення сесії № 211 від 12 березня 2013 року було розміщено на стенді «Інформація» Комаргородської сільської ради, в даному рішенні викладено положення ст.. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому таке рішення не може бути визнано протиправним.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, заслухавши пояснення відповідача-голови Комаргородської сільської ради, розглянувши заяву позивача у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно ст.. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд визнає, що дійсно ОСОБА_1 пропущено строрк звернення до суду з поважної причини, а тому вважає, що ОСОБА_1 необхідно поновити строк звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначеннями, наведеними у пунктах 1, 7 частини 1 статті 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; субєкт владних повноважень-орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх просадові та службові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Судом встановлено, що рішенням 31 сесії 6 скликання № 211 від 12 березня 2013 року 31 Комаргородської сільської ради «Про затвердження порядку залучення замовників будівництва до пайової участі у розвиток інфраструктури населених пунктів» вирішено: затвердити порядок залучення замовників будівництва до пайової участі у розвиток інфраструктури населених пунктів. Даним порядком визначено залучення і використання пайової участі, розмір пайової участі, договір про пайову участь (а.с. 7-10).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.3 ст.. 24 даного Закону, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно ст.. 25 даного Закону, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За змістом ст.. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 40 даного Закону, Порядок залучення, розрахунку розміру використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту

полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

З аналізу наведених правових норм слідує, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено обовязок відповідача визначати порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Наявність такого порядку обумовлена необхідністю взяти участь замовником, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, а також сприяє наповненню місцевого бюджету шляхом отримання коштів від замовника як пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Окрім того, рішенням 31 сесії 6 скликання № 211 від 12 березня 2013 року 31 Комаргородської сільської ради «Про затвердження порядку залучення замовників будівництва до пайової участі у розвиток інфраструктури населених пунктів» лише вирішено затвердити порядок залучення замовників будівництва до пайової участі у розвиток інфраструктури населених пунктів, а не щодо конкретної фізичної особи (в даному випадку ОСОБА_1В).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що рішення 31 сесії 6 скликання Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 211 від 12 березня 2013 року прийняте відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», дане рішення було оприлюднено на стенді «Інформація» Комаргородської сільської ради, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити, як заявленим безпідставно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 24 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 6, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 2, 6, 9, 69, 70, 71, 72, 94, 99, 158-163, 186, 255 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Строк звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 із позовом до Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про скасування рішення 31 сесії 6 скликання Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 211 від 12 березня 2013 року поновити.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про скасування рішення 31 сесії 6 скликання Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 211 від 12 березня 2013 року відмовити.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 26 жовтня 2015 року.

Суддя: Пилипчук