Справа № 825/3408/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3408/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
за участю: секретаря судового засіданняНечай Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня", в якому просила суд:

визнати неправомірними дії комунального лікувально-профілактичного закладу Прилуцька центральна міська лікарня щодо неправомірної відмови в безкоштовному забезпеченні протиепілептичним препаратом «Філепсин 400 ретард», як інваліду другої групи безстроково, що не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 року за № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань»;

зобов'язати комунальний лікувально - профілактичний заклад Прилуцька центральна міська лікарня провести позивачеві оплату витрачених нею на лікування грошових коштів в сумі 2554 грн. 30 коп. та зобов'язати відповідача в подальшому безкоштовно забезпечувати її протиепілептичним препаратом «Філепсин 400 ретард», як інваліда другої групи безстроково, який призначається їй лікарями, що проводять її лікування.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі п.6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України).

Не погоджуючись з вказаним рішенням окружного суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, при цьому позивач просила розглянути апеляційну скаргу за її відсутності, в свою чергу, відповідач про причини своєї неявки не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду - скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду, з таких підстав.

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення позовної заяви, виходив з того, що даний позов не підсудний Чернігівському окружному адміністративному суду, а підсудний місцевому загальному суду як адміністративному, тобто позов подано з порушенням правил предметної підсудності.

Поряд із цим, в контексті наведених вимог ст. 107 КАС України, апеляційний суд звертає увагу, що на стадії відкриття провадження у справі при вирішенні питання стосовно її територіальної та предметної підсудності, суд попередньо повинен з'ясувати чи взагалі належить даний спір розглядати за правилами адміністративного судочинства, тобто з'ясувати питання його юрисдикційної належності.

Суд першої інстанції цього питання не дослідив, тому колегія суддів вважає прийняте ним рішення передчасним, при цьому вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Наразі, позивач просила суд визнати протиправними дії комунального лікувально-профілактичного закладу Прилуцька центральна міська лікарня щодо неправомірної відмови в безкоштовному забезпеченні протиепілептичним препаратом «Філепсин 400 ретард», як інваліду другої групи безстроково та зобов'язати відповідача провести позивачеві оплату витрачених нею на лікування грошових коштів.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За визначенням п. 7 ч.1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу наведених положень, апеляційний суд звертає увагу, що обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Пунктом 5 Пояснення до Переліку закладів охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України від 28.10.2002 року № 385 та зареєстрованого в МЮ України 12 листопада 2002 року за № 892/7180 визначено, що Лікарня - лікувально-профілактичний заклад, призначений для надання стаціонарної медичної допомоги хворим. Лікарня, що надає стаціонарну медичну допомогу хворим з лікарських спеціальностей одного профілю називається однопрофільною, а з декількох лікарських спеціальностей - багатопрофільною. Однопрофільні лікарняні заклади створюються для надання медичної допомоги населенню певної території (міста, району), спеціалізовані - для надання спеціалізованої медичної допомоги населенню регіону (республіки, області, міста в містах Києві, Севастополі). У своєму складі лікарня може мати поліклініку чи амбулаторію. Лікарня, на яку покладено функції органу управління охороною здоров'я району, називається центральною районною лікарнею, міста - центральною міською лікарнею.

З норм діючого законодавства не вбачається, що лікарні, у відношенні осіб, які потребують лікування, є суб'єктами владних повноважень, носіями владно-управлінських функцій, наділеними правом приймати обов'язкові для підконтрольного суб'єкта рішення.

Наведене свідчить про відсутність ознаки публічності у спірних правовідносинах.

Поряд з цим, суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення позову позивачеві у зв'язку недотриманням останнім правил предметної підсудності, не з'ясував питання юрисдикційної належності даного спору, яке підлягає вирішенню попередньо.

Таким чином, на думку колегії суддів, ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 6 листопада 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.