Справа № 803/1231/15-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 р. Справа № 876/7566/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року по справі № 803/1231/15-a за позовом ОСОБА_1 до Луцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

4 червня 2015 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Луцької районної державної адміністрації, яким просив визнати протиправними дії Луцької РДА в частині видання розпорядження від 8 травня 2014 року №37-ос "Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2014 року №22-ос" та зобов'язання нарахувати і виплатити йому надбавку за високі досягнення у праці в розмірі визначеному оскаржуваним розпорядженням від 8 травня 2014 року №37-ос за період з 12 травня по 30 вересня 2014 року, провести перерахунок всіх послідуючих після 12 травня 2014 року по день його звільнення з займаної посади виплат при розрахунку яких враховується надбавка за високі досягнення в праці і виплатити недоотримані кошти, провести уточнений розрахунок розміру його середньої заробітної плати (доходу).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Луцької РДА від 18 березня 2014 року №22-ос "Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3." з 1 квітня 2014 року була встановлена надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця та вислугу років.

Згодом, оскаржуваним розпорядженням голови Луцької РДА від 8 травня 2014 року №37-ос визнано таким, що втратило чинність з 12 травня 2014 року розпорядження голови від 20 березня 2014 року №22-ос "Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.". Вважає, що при підготовці розпорядження від 8 травня 2014 року №37-ос була допущена описка в даті розпорядження, яке втратило чинність, замість 18 березня 2014 року вказано 20 березня 2014 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії в частині визнання протиправними дій Луцької РДА щодо видання розпорядження від 8 травня 2014 року №37-ос "Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2014 року №22-ос", залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з даною вимогою.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З таким рішенням суду не погодився позивач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що приймаючи оскаржене рішення відповідач вийшов за межі своїх повноважень.

Сторони явку своїх представників не забезпечили, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що розпорядженням голови Луцької РДА від 18 березня 2014 року №22-ос "Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3." позивачу з 1 квітня 2014 року була встановлена надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця та вислугу років.

Розпорядженням голови Луцької РДА від 8 травня 2014 року №37-ос визнано таким, що втратило чинність з 12 травня 2014 року розпорядження голови від 20 березня 2014 року №22-ос "Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.". При підготовці розпорядження від 8 травня 2014 року №37-ос була допущена описка в даті розпорядження, яке втратило чинність, замість 18 березня 2014 року вказано 20 березня 2014 року.

1 жовтня 2014 року розпорядженням голови Луцької РДА №105 "Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_1, ОСОБА_2." позивачу з 1 жовтня до 31 грудня 2014 року була встановлена надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця та вислугу років.

На підстави особистої заяви від 3 березня 2015 року, за згодою сторін, розпорядженням голови Луцької РДА від 3 березня 2015 року ОСОБА_1 звільнений з займаної посади.

Відповідно до наявних в матеріалах справи довідок про зміну до плану асигнувань загального фонду бюджету Луцької РДА на 2014 рік, починаючи з 2014 року відбулося зменшення фонду оплати праці щомісячно на 5-13 тис. грн у зв'язку з звільненнями працівників РДА та виплатах по них (компенсації за невикористані відпустки, матеріальні допомоги на оздоровлення).

Відповідно до переліку змін №1 до штатного розпису на 2014 рік апарату Луцької РДА з квітня 2014 року надбавка за високі досягнення у праці нікому з апарату (крім заступника голови, яка призначена Волинською ОДА) не нараховувалась та не виплачувалась.

Відтак при внесенні змін до штатного розпису №1 від 31 березня 2014 року та змін до штатного розпису №2 від 18 червня 2014 року по апарату Луцької РДА наявний фонд заробітної плати щодо посади "керівник апарату" не передбачав можливості нарахування та виплати надбавок за високі досягнення у праці у зв'язку з обмеженістю видатків фонду.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про оплату праці" оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Пунктом 2 ПКМУ №268 передбачено право керівників органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

У відповідності до підпункту "в" пункту 2 ПКМУ №268 керівникам установ надано право у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця. Надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється на термін виконання цієї роботи. Надбавка за високі досягнення у праці встановлюється за якісне виконання своїх обов'язків враховуючи ініціативу та особистий вклад в загальні результати роботи. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення надбавок за показники у роботі є правом, а не обов'язком керівника. А відтак доводи позивача щодо того, що надбавка не може встановлюватися залежно від суб'єктивної думки керівника установи є помилковими, оскільки саме керівник установи має можливість оцінювати ефективність роботи підлеглого, та, як наслідок встановлювати надбавки за результати праці.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що скасовуючи надбавку позивачу з 12 травня 2014 року відповідач діяв в межах і на виконання наданих йому законом повноважень.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року по справі № 803/1231/15-a - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.