Справа № 808/8571/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/8571/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

05 листопада 2015 року

Справа № 808/8571/15

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О., розглянувши у м.Запоріжжі матеріали адміністративного позову

Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області

до Відділу Державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне бюро «Промінь»

про визнання права власності на кошти та звільнення їх з-під арешту, зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (ч.2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивач, посилаючись у позові на ст.1212 Цивільного кодексу України, ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» наполягає на тому, що 9257 грн. 81 коп. є помилково перерахованими коштами на поточний рахунок ТОВ «Будівельно-монтажне бюро «Промінь» і призначались для виплати адресної допомоги.

Під час вирішення такого спору з’ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв’язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими. Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби – суб’єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов’язані з визнанням права власності на арештоване майно. Оскільки пріоритетність прав стягувачів на одне й те саме майно вже є предметом окремого цивільно-правового спору, то він не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такий саме спосіб захисту порушених прав зазначений, зокрема, і у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», «… Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору».

У п.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що: «Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК».

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу (ч.2 ст.109 КАС України).

Враховуючи вище викладене, позивач звернувся до адміністративного суду з вимогами, які мають розглядатись за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України, у господарському суді.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що дана позовна заява не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства, а отже у відкритті провадження у справі має бути відмовлено.

Згідно з п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Позивачем не подано до суду доказів сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.109, 160, 165 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області до Відділу Державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне бюро «Промінь», про визнання права власності на кошти та звільнення їх з-під арешту, зобов’язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Суддя О.О. Прасов