Справа № 216/8182/14-а(2а/216/19/15)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2015 рокусправа № 216/8182/14-а(2а/216/19/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції

на постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про визнання рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції (далі - Реєстраційна служба КМУЮ), в якому з урахуванням уточнень просить визнати неправомірними рішення Реєстраційної служби КМУЮ від 28.10.2014 року №16803539, №16802409 про відмову у державній реєстрації права властності; зобов'язати Реєстраційну службу КМУЮ зареєструвати право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, що розташована у АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 та земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого підсобного господарства НОМЕР_2.

Постановою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22.05.2015 року позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Реєстраційною службою КМУЮ подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що з метою реєстрації права власності ОСОБА_3 звернулася до Реєстраційної служби КМУЮ з заявою про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на об'єкти нерухомого майна - земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2 з доданими документами.

У поданих позивачем документах відповідачем виявлено недоліки, а саме: у витягах від 23.09.2014 року НВ - 014 та НВ - 014 з Державного земельного кадастру про земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площа земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 вказані як 0,1000 га та 0,0675 га., що не сходиться з відповідними даними, зазначеними в договорі довічного утримання ВКО № 801231 від 04.06.2008 року на підставі якого позивачем подано заяву.

Крім того, як вбачається з п.11 абз.2 даного договору право власності на земельну ділянку виникає у набувача з моменту одержання нею Державного акту на право приватної власності на землю, проте позивачем до заяви додано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1675 га., виданий ОСОБА_2 . на підставі рішень Виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №452/1 від 08.10.1997 року, №428 від 13.10.1998 року.

На підставі чого рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 від 28.10.2014 року №16803539, №16802409 ОСОБА_3 відмовлено у реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які позивачем оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.5 ст.3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Відповідно до ст. 16 Закону №1952-IV заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно з ст. 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

За змістом п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Отже, державний реєстратор при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень має встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки на момент подання заяви про реєстрацію прав власності позивачем не надано документу, що підтверджує його право власності на земельні ділянки, а у поданих документах наявні розбіжності відповідачем 28.10.2014 року правомірно прийнято рішення №16803539, №16802409 про відмову у державній реєстрації прав власності на заявлені земельні ділянки.

В силу викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції - задовольнити.

Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова