Справа № 817/1728/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1728/15

04 листопада 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірми "БАУЕР"
до Рівненської митниці ДФС
про скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів,
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "БАУЕР" (далі ТОВ фірма "БАУЕР") звернулося до суду з позовом до Рівненської митниці ДФС (далі Рівненська митниця) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 15.04.2015 №204050000/2015/000017/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.04.2015 №204050000/2015/00017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки відповідача, покладені в основу оспорюваних рішення та картки відмови, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що на виконання умов договору (контракту) від 02.07.2012 №30, укладеного з UAB "Art Style" (Литва), позивачем імпортовано на митну територію України партію товарів, які заявлено до митного оформлення на підставі митної декларації №204050000/2015/005940. Митну вартість вказаних товарів визначено за основним методом - за ціною договору (контракту). Зазначила, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів є протиправними та не відповідають змісту чинного законодавства, оскільки, ні оспорюване рішення, ні картка відмови в прийнятті митної декларації, не містять конкретної інформації про те, які саме умови призвели до вимоги відповідача про надання додаткових документів, а також обґрунтування причин, у звязку з якими заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Такі дії відповідача прямо суперечать ч.2 ст.55 Митного кодексу України. Вказала, що ч.3 ст.53 МК України передбачає право відповідача вимагати додаткові документи лише у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що існуючий взаємозвязок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. При цьому, посилання відповідача на те, що контракт та рахунки-фактура (інвойси) підписані різними особами є безпідставними, оскільки повноваження на право підпису рахунків-фактури (інвойсів) ОСОБА_4, підтверджені директором UAB "Art Style" ОСОБА_5. Разом з тим, відповідно до Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 1983 року "Формуляр - зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі" рахунок має місце для підписів та інших видів підтвердження автентичності, коли вони необхідні. Таким чином, застосування органом фіскальної служби другорядних методів з метою визначення митної вартості імпортованих товарів є безпідставним, оскільки заявлену митну вартість товарів декларантом визначено з урахуванням умов договору, а для митного оформлення було надано усі необхідні документи на підтвердження правильності її визначення. Відтак, оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними. Просила позов задовольнити повністю.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в письмових запереченнях, а зокрема пояснила, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення позивачем митної вартості товарів, імпортованих на підставі митної декларації №204050000/2015/005940, виявлено розбіжність між вартістю товарів, визначеною у додатках до контракту, укладеного з UAB "Art Style" (Литва) та зазначеною в інвойсах на окремі партії товарів, що стало підставою для висновків органу фіскальної служби про відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів і відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена за товари. Крім того, відповідачем виявлені окремі розбіжності, зокрема, контракт від 02.07.2012 №30 та всі доповнення до нього підписані від імені UAB "Art Style" директором ОСОБА_5, проте рахунки-фактура (інвойси), надані декларантом до митної декларації, підписані ОСОБА_4. Разом з тим, для митного оформлення позивачем не було подано усіх необхідних документів, з яких можна було б встановити характеристики заявлених товарів, а тому митним органом були прийняті оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які вважає правомірними. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.04.2015 позивач звернувся до Рівненської митниці для здійснення митного оформлення товару (кухонна техніка, побутові системи та тканинні вироби), який надійшов від продавця - UAB "Art Style" (Литва), на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.07.2012 №30, укладеного між ТОВ фірма "БАУЕР" та UAB "Art Style".

Для проведення митного оформлення ввезення товару на територію України, Рівненській митниці було подано електронну митну декларацію №204050000/2015/005940 (а.а.с.21-23), до якої додані наступні документи (а.а.с.24-75):

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) 8LA від 10.04.2015 №0007456;

- книжка МДП (Carnet TIR) DX.77579717 від 10.04.2015;

- рахунок-фактура (інвойс) серії AS від 09.04.20015 №1073/01;

- рахунок-фактура (інвойс) серії AS від 09.04.20015 №1073/02;

- рахунок-фактура (інвойс) серії AS від 09.04.20015 №1073/03;

- рахунок-фактура (інвойс) серії AS від 09.04.20015 №1073/04;

- рахунок-фактура (інвойс) серії AS від 09.04.20015 №1073/05;

- зовнішньоекономічний контракт від 02.07.2012 №30;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2012 №2;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2012 №4;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2012 №5;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 20.06.2014 №4;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 09.04.2015 №20;

- сертифікат відповідності (орган із сертифікації) UA1.094.0026544-14 від 05.05.2014;

- декларація про відповідність (супровідна документація) від 25.07.2014 UA.011.D.01081-14;

- декларація про відповідність (супровідна документація) від 25.07.2014 UA.011.D.01081/1-14;

- декларація про відповідність (супровідна документація) від 28.04.2014 UA.011.D.00682-14;

- декларація про відповідність (супровідна документація) від 28.04.2014 UA.011.D.00682/1-14;

- інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитків штампу) від 14.04.2015 №2730;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) від 14.04.2015 №2730;

- сертифікат про походження товару загальної форми від 09.04.2015 №А255308;

- інші не класифіковані документи: лист вх.№31 від 14.04.2015, лист вх.№32 від 14.04.2015, лист вх.№42 від 15.04.2015;

- копія митної декларації країни відправника від 10.04.2015 №15LTVG2000EK016713.

У поданій митній декларації митна вартість товару позивачем була визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (основний метод), та складала 13136,14EUR.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідач встановив, що подані документи не містять достатніх даних для підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості, та виявлено, що фактурна вартість товарів щодо попередніх оформлень ідентичного товару занижена на суму 1817,95EUR.

Враховуючи цю обставину, митний орган зобов'язав позивача надати наступні додаткові документи (а.с.106):

1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) постачальника та/або виробників товарів;

2) виписки з бухгалтерської документації продавця щодо ціни продажу ідентичних товарів третім особам;

3) виписки з бухгалтерської документації (первинні документи) імпортера, які містять інформацію щодо ціни продажу ідентичних товарів, імпортованих за попередніми партіями.

На вказану вимогу ТОВ фірмою "БАУЕР" митному органу було надіслано лист від 15.04.2015 №42 з відповідними розясненнями щодо неможливості надати зазначені у вимозі документи (а.с.33).

За результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом було скориговано митну вартість із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів з суми 13136,14EUR до суми 14954,09EUR, прийнято рішення про коригування митної вартості від 15.04.2015 №204050000/2015/000017/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №204050000/2015/00017 (а.а.с.14-20).

Вказане рішення оскаржено позивачем до органів фіскальної служби в адміністративному порядку, за результатами розгляду скарг рішення залишено без змін.

На думку відповідача, документи, які подавались для підтвердження митної вартості товару містили недостатньо даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, та виявлені окремі розбіжності, зокрема, контракт від 02.07.2012 №30 та всі доповнення до нього підписані від імені UAB "Art Style" директором ОСОБА_5, проте рахунки-фактура (інвойси), надані декларантом до митної декларації, підписані ОСОБА_4.

Суд не погоджується з такими висновками митного органу, зважаючи на таке.

Відповідно до законодавства України в сфері здійснення державної митної справи, фактурна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України є складовою частиною митної вартості товарів.

Положеннями статті 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно з п.1 ч.1 ст.51 Митного кодексу України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів була заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору, укладеного 02.07.2012 між покупцем ТОВ фірмою "БАУЕР" (Україна) та продавцем UAB "ArtStyle" (Литва), з доповненнями, якими встановлені фіксовані ціни на окремі одиниці товару, що імпортуються.

Пунктом 1.1 Контракту №30 передбачено, що на умовах, викладених в даному Контракті, Продавець передає у встановлені терміни у власність Покупця товар згідно з інвойсом (рахунку-фактури), який є невідємною частиною Контракту на кожну поставку окремо, а Покупець сплачує за нього встановлену ціну.

Відповідно до п.5.1 Контракту №30, оплата будь-якої партії товару (або його частини) на рахунок продавця проводиться після його реалізації, але не пізніше 120 днів після дати, вказаної в п.3.9 (дати поставки товару).

Оскільки оплата згідно з умовами Контракту №30 здійснюється по мірі реалізації товару, то на дату митного оформлення товару митна вартість товарів підтверджується інвойсами та додатками до контракту.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню (п.1 ч.2 ст.52 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.2-4 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 Митного Кодексу України, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Комерційні документи - документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Ці документи оформляє на своєму бланку продавець, а покупець на підставі їх здійснює оплату. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі.

Рахунок-фактура (англ. invoice, account, final invoice, франц. facture,нім. Rechnung, Faktura, Handels faktura) - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар. Окрім свого основного призначення як документа, в якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використаний як супровідний документ.

В залежності від законодавства кожної держави рахунок-фактура, окрім вимог про сплату товару, може виконувати різноманітні функції. Наприклад, в країнах ЄС рахунок-фактура використовується для підтвердження сплати ПДВ та акцизного податку. В загальному випадку, рахунок-фактура це документ, на підставі якого здійснюється оплата за товар та формується звітність. Затвердженої форми рахунку-фактури чи рахунку-проформи та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.

Згідно з загальносвітової практики, рахунок-фактура має містити дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця, найменування товарів, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, ставки та розмір податку. Також, в рахунку - фактурі можуть зазначатись реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в рахунку-фактурі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок.

Щодо наявності підпису керівника підприємства на інвойсі, то відповідно до Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 6 1983 року "Формуляр - зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі" рахунок має місце для підписів та інших видів підтвердження автентичності, коли вони необхідні. Міжнародною практикою допускається використання рахунків-фактури без підпису особи, що його склала.

Повноваження на право підпису рахунків-фактури (інвойсів) серії AS від 09.04.20015 №1073/01-№1073/05 ОСОБА_4, підтверджені листом директора UAB "Art Style" ОСОБА_5 (а.с.98).

Таким чином, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості митний орган має впевнитись, що рахунок - фактуру можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо дані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозвязок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій ст.53, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється органами доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст.58 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Як визначено в ч.5 ст.58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з пере ліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2- 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Враховуючи, що позивачем надано митному органу всі підтверджуючі митну вартість документи, які наведені в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, тому, на думку суду, відповідач безпідставно обрав другорядний метод визначення митної вартості.

Митним органом при невизнанні митної вартості, заявленої ТОВ фірмою "БАУЕР", та при визначенні митної вартості за іншим, відмінним від першого, методом не обґрунтовано із посиланням на конкретні документи, надані декларантом, причини неможливості застосування першого методу визначення митної вартості.

Крім того, митна вартість товарів підтверджена документами про оплату даних товарів іноземному постачальнику.

Таким чином, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення: не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою застосування першого методу визначення митної вартості і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару.

Матеріалами справи стверджено, що позивачем подано достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої за першим методом, тому заявлена митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 Митного Кодексу.

Заперечення відповідача щодо невідповідності числових значень цін товарів цінами, що зазначені у інвойсі перевірені судом та свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності винесення спірних рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 15.04.2015 №204050000/2015/000017/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.04.2015 №204050000/2015/00017 суб'єкт владних повноважень діяв при недотриманні встановленого законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень Рівненської митниці.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, суд присуджує на користь позивача понесені судові витрати.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 204050000/2015/000017/2 від 15.04.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.04.2015 року № 204050000/2015/00017.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірми "БАУЕР" із Рівненської митниці ДФС судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Гломб Ю.О.