Справа № 825/3348/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року Чернігів Справа № 825/3348/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Пушенко О.І.,

за участі позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Городнянського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25.09.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області і просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 25.08.2015 р. № 1094 „Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, відповідно до якого помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 28.08.2015 р. № 331о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-108059), помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області з органів МВС у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни);

поновити ОСОБА_1, з 01 вересня 2015 р. на службі в органах внутрішніх справ на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області;

стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2015 р. і до винесення судом постанови по справі середнє грошове забезпечення, яке на момент звільнення отримував позивач на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області;

в частині поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області та в частині стягнення грошового забезпечення за один місяць допустити негайне виконання постанови.

Ухвалою суду до участі в справі в якості другого відповідача було залучено Городнянський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області.

Свої вимоги мотивує тим, що накази УМВС України в Чернігівській області про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення є протиправними, оскільки підставою для звільнення відповідачем визначено пп. «є» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, який говорить про те, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни. Позивач наполягає на тому, що ним не було порушено службової дисципліни та дисциплінарних проступків він не вчиняв. Твердження відповідача про перебування позивача 26.07.2015 р. на робочому місці з явними ознаками сп'яніння не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи, що підтверджується результатом токсикологічного дослідження № 736 від 29.07.2015 р., складеним КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер». Враховуючи наведене, позивач вважає, що оскільки порушень службової дисципліни, про які йдеться в оспорюваних наказах, він не вчиняв і вчинення їх в установленому законом порядку доведено не було, притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним.

При цьому, позивач зазначає, що, оскільки форму № 129-о «Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння», затверджену Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.12.1999 р. № 302, за якою проводився медичний огляд ОСОБА_1, відмінено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2009 р. № 774, тому головним доказом, що підтверджує відсутність у позивача стану сп`яніння, є зазначений вище результат токсикологічного дослідження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що під час проведення службового розслідування його було позбавлено можливості користуватися правами особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, передбаченими п. 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 р. № 230, оскільки про проведення службового розслідування його не було повідомлено, а також надання письмових пояснень у зв`язку із службовим розслідуванням від нього ніхто не вимагав.

Також, відповідно до ч.ч. 10,15 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Дисциплінарних стягнень за час проходження служби у позивача не було. ОСОБА_1 отримував позитивні характеристики. Діями позивача будь-якої шкоди не заподіяно. Проте, під час видання оскаржуваних наказів усього цього відповідачем враховано не було.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що він є членом Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України та перебуває на обліку в Первинній профспілковій організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області.

На звільнення за ініціативою керівництва працівника органів внутрішніх справ, який є членом Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в обов`язковому порядку має бути отримано згоду виборного органу первинної профспілкової організації, в якій він перебуває на обліку. Комітетом Первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівської області Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України відмовлено в наданні згоди на звільнення позивача, що підтверджується протоколом № 6 від 11.08.2015 р. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач, виносячи оскаржувані накази діяв всупереч чинному законодавству.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні, пояснив, що працівниками ВІОС УКЗ УМВС України в Чернігівській області спільно з працівниками ВВБ в Чернігівській області ДВБ МВС України за інформацією керівництва Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, під час перевірки дотримання службової дисципліни в приміщенні чергової частини Городнянського РВ УМВС області о 11.05 виявлено помічника начальника Городнянського РВ -- оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_1 на робочому місці з явними ознаками алкогольного спяніння, який заступив на добове чергування 26.07.2015 з 08.00 у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю. Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 26 липня 2015 року № 18 Городнянської ЦРЛ встановлено, що ОСОБА_1 на час медичного огляду перебував з ознаками алкогольного сп'яніння 1 ступеню (Алкотест- 203 1,48%0), час медичного огляду 11 годин 45 хвилин. Опитаний в рамках службового розслідування ОСОБА_4 з приводу перебування 26.07.2015 р. на службі у стані алкогольного спяніння, надав пояснення, в якому заперечував факт вживання спиртних напоїв та перебування на службі у стані алкогольного спяніння. Обґрунтовуючи заперечення, надав копію протоколу №19 про проходження ним самостійно та повторно медичного огляду в Городнянській ЦРЛ о 13 годині 15 хвилин 26.07.2015. Огляд проводив лікар-хірург Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5, результатом цього огляду згідно протоколу №19 від 26.07.2015 ОСОБА_1 на час проходження повторного огляду перебував в тверезому стані (Алкотест- 203 0,2%0). На запит відповідача в.о. головного лікаря Городнянської ЦРЛ ОСОБА_6 було надано відповідь, згідно якої за даним фактом було проведено службове розслідування, у ході якого було встановлено, що огляд згідно протоколу № 19, виданого лікарем хірургом Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5, проводився безпідставно, з грубими порушеннями інструкцій МОЗ України та є нелегітимним. Також, згідно відповіді Чернігівського обласного наркологічного диспансеру Чернігівської обласної ради №01-05/251 від 04.08.2015 лікувально-консультативною комісією КЛПЗ «ЧОНД» було вивчено подані документи та розглянуто факти проведення огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 26.07.2015 лікарями Городнянської ЦРЛ, про що було надано два протоколи, а саме № 18 від 26.07.2015 виданий черговим лікарем Городнянської ЦРЛ ОСОБА_7 та протокол № 19 від 26.07.2015, виданий лікарем-хірургом Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5 За результатами вивчення комісія прийшла до висновку, що протокол медичного огляду для встановлення факту спяніння № 18 від: 26.07.2015, виданий лікарем Городнянської ЦРЛ ОСОБА_7, згідно якого ОСОБА_1 26.07.2015 року в 11.50 год. перебував з ознаками алкогольного спяніння, вважати дійсним, а протокол медичного огляду для встановлення факту спяніння № 19 від 26.07.2015 року, виданий лікарем хірургом Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5, вважати недійсним, оскільки він був наданий безпідставно та з грубими порушеннями інструкцій МОЗ України. Таким чином, проведеним службовим розслідуванням встановлено факт грубого порушення службової дисципліни помічником начальника і Городнянського РВ - оперативним черговим чергової частини УМВС України в Чернігівській області майором міліції ОСОБА_1 у частині перебування на службі у стані алкогольного спяніння.

Щодо доводів позивача про незаконність прийнятого рішення з посиланням на рішення первинної профспілкової організації, то вони не заслуговують на увагу з наступних підстав: як свідчить протокол засідання первинної профспілкової організації від 11.08.2015 року, рішення було прийнято на підставі наданого позивачем протоколу медичного огляду для встановлення факту сп'яніння № 19 від 26.07.2015 року, виданого лікарем хірургом Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5 Проте, в рамках службового розслідування уповноваженим органом, а саме лікувально-консультативною комісією КЛПЗ «ЧОНД» протокол медичного огляду для встановлення факту спяніння № 19 від 26.07.2015 року виданий лікарем хірургом Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5 було визнано недійсним, оскільки він був наданий безпідставно та з грубими порушеннями інструкцій МОЗ України. Таким чином, є підстави стверджувати про необґрунтованість наданої відмови.

Представник відповідачів наполягає на тому, що а ні Закон України «Про міліцію», а ні Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затверджене Постановою КМ УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, в силу сто 4 КЗпП України, не входить до складу законодавства про працю і не відносяться до «інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього». 3а таких обставин застосування до спірних правовідносин положень ч. 1 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» є таким, що суперечить положенням законодавства. Крім того, від первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області на адресу Управління надійшов протокол № 10 від 26.10.2015 року, з якого вбачається, що першим пунктом порядку денного було розгляд питання про скасування раніше прийнятого рішення. З урахуванням наданих Управлінням додаткових доказів, відповідно до протоколу № 10 від 26.10.2015, рішення прийняте 11.08.2015 та закріплене протоколом № 6, скасовано. Постановлено про надання згоди на звільнення Позивача за порушення службової дисципліни. До уваги прийнято те, що подання від 04.08.2015 було оформлено з порушення вимог ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а рішення приймалося на підставі наданих ОСОБА_8 нелегітимних документів. Враховуючи наведене, УМВС у Чернігівській області та Городнянський РВ УМВС у Чернігівській області просять відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 30.04.2014 р. № 94 о/с (а.с. 138) призначений на посаду помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області.

Наказом УМВС України в Чернігівській області від 25.08.2015 р. № 1094 „Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, яким за грубе порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 р. № 382, п. 2.2 розділу ІІ, п. 2.2 розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених Наказом МВС України від 22.02.2012 р. № 155, в частині перебування 26.07.2015 р. на службі з ознаками алкогольного сп`яніння, помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС області майора міліції ОСОБА_1 звільнено з ОВС України за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом УМВС України в Чернігівській області від 28.08.2015 р. № 331о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_1 (М-108059), помічника начальника Городнянського районного відділу оперативного чергового чергової частини УМВС, звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) 31 серпня 2015 р.

Як свідчить текст Наказу УМВС України в Чернігівській області від 25.08.2015 р. № 1094 „Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області 26.07.2015 року працівниками ВІОС УКЗ УМВС України в Чернігівській області спільно з працівниками ВВБ в Чернігівській області ДВБ МВС України за інформацією керівництва Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, під час перевірки дотримання службової дисципліни в приміщенні чергової частини Городнянського РВ УМВС області о 11.05 виявлено помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_1 на робочому місці з явними ознаками алкогольного спяніння, який заступив на добове чергування 26.07.2015 з 08.00 у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю.

Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 26 липня 2015 року № 18 Городнянської ЦРЛ встановлено, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп'яніння 1 ступеня (Алкотест- 203- 1,48%0).

За даним фактом наказом УМВС області від 27.07.2015 № 805 призначено службове розслідування (а.с. 57).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено факт грубого порушення службової дисципліни, порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 р. № 382, п. 2.2 розділу ІІ, п. 2.2 розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених Наказом МВС України від 22.02.2012 р. № 155.

В судовому засіданні встановлено, що УМВС Укарїни в Чернігівській області було складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни помічником начальника Городнянського РВ - оперативним черговим чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_1, що затверджений Начальником УМВС України в Чернігівській області полковником міліції ОСОБА_9 04.08.2015 року.

Згідно висновку службового розслідування встановлено, що 26.07.2015 року керівництвом Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, під час перевірки дотримання службової дисципліни в приміщенні чергової частини Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області виявлено помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_1,який 26.07.2015 року о 8:00 заступив до добового наряду з явними ознаками алкогольного спяніння, про що було повідомлено у відділ інспекції з особового складу УКЗ УМВС області.

По прибуттю до Городнянського РВ УМВС області працівників ВІОС УКЗ УМВС області, та ВВБ в Чернігівській області, о 11.05 майору міліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення факту вживання алкогольних напоїв, на що останній погодився.

Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 26 липня 2015 року № 18 Городнянської ЦРЛ встановлено, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп'яніння 1 ступеню (Алкотест- 203 1,48%0), час медичного огляду 11 годин 45 хвилин.

Опитаний 27.07.2015 року ОСОБА_4 з приводу перебування 26.07.2015 на службі у стані алкогольного спяніння, надав пояснення, в якому заперечував факт вживання спиртних напоїв та перебування на службі у стані алкогольного спяніння. Обґрунтовуючи заперечення надав, копію протоколу №19 про проходження ним самостійно та повторно медичного огляду в Городнянській ЦРЛ о 13 годині 15 хвилин 26.07.2015. Огляд проводив лікар-хірург Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5, результатом цього огляду згідно протоколу №19 від 26.07.2015 ОСОБА_1 на час проходження повторного огляду перебував в тверезому стані (Алкотест- 203 0,2%0).

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, у тому числі, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Статуту службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Як зазначено в ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком в силу приписів ст. 2 є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до пп. «є» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Як вбачається з наведених норм чинного законодавства України, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Під час судового засідання встановлено, що 26.07.2015 р. позивач заступив на добове чергування по Городнянському РВ УМВС України в Чернігівській області, перед цим пройшовши інструктаж у заступника начальника Городнянського РВ начальника міліції громадської безпеки ОСОБА_10, що підтверджується відповідним записом в Журналі реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю цільового інструктажу за 26.07.2015 року (а.с. 36).

ОСОБА_1 було допущено до чергування, що свідчить про те, що жодних зауважень до позивача з боку особи, яка проводила інструктаж, не було.

Також майором міліції ОСОБА_1 в присутності відповідального по районному відділу майора міліції ОСОБА_11 усім працівникам Городнянсього РВ УМВС України в Чернігівській області видав табельну зброю, що підтверджується Книгою видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів Городнянського РВ УМВС, Журнала реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю Городянського РВ УМВС (а.с. 163-164).

В матеріалах справи міститься протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 26 липня 2015 року № 18, складений черговим лікарем Городнянської ЦРЛ ОСОБА_7 (а.с. 59). Підставою для проведення огляду відповідно до зазначеного протоколу визначено підозра в управлінні транспортним засобом у стані спяніння та підозра перебування на роботі у нетверезому стані. Зазначеним протоколом встановлено, що ОСОБА_1 одягнений, незабруднений, шкіра звичайного забарвлення, поведінка адекватна, в свідомості, орієнтовний у просторі та часі, у власній особі. Мовна здатність не порушена, шкірні покриви та слизові оболонки звичайного забравлення та вологості, язик вологий чистий, слинотеча не спостерігається, пульс 88 уд, артеріальний тиск 120/90 mmHg, зіниці не змінені, ністагм при погляді у бік дрібно розмашистий, міміка звичайна, хода не порушена, стійки в позі Ромберга, поточні руху виконує, ознак нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, перенесення травм немає. Запах алкоголю чи іншої речовини з рота немає. Наявність алкоголю чи іншої речовини у видихуваному повітрі та біологічних середовищах організму: повітря досліджувалось на пристрої 1,48%0 (алкотест 203). Висновок огляду алкогольне спяніння першого ступеня.

Згідно наданого до матеріалів справи протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 26 липня 2015 року № 19, складений лікарем-хірургом Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5 (а.с. 21) ОСОБА_1 був оглянутий по причині підозри перебування на роботі в нетверезому стані та його поведінка є адекватною, орієнтується на місці, в часі та власній особистості, мовна здатність не порушена, дихання не змінене, пульс 80 уд, артеріальний тиск 120/90 mmHg, зіниці не змінені, ністагм при погляді у бік немає, міміка звичайна, точні рухи, тремтіння повік, язика, пальців рук немає, ознак нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, перенесення травм немає. Запах алкоголю чи іншої речовини з рота немає. Наявність алкоголю чи іншої речовини у видихуваному повітрі та біологічних середовищах організму: повітря досліджувалось на пристрої алкотест 203 0,2%0. Висновок огляду тверезий.

Обидва протоколи складено за формою 129-о, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя № України № 302 від 27.12.1999 року.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоровя України «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 27.12.99 N 302» від 26 жовтня 2009 року N 774 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" відмінено форми облікової медичної документації, затверджені наказом МОЗ від 27.12.99 N 302 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)", а саме: форма N 129/о "Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп'яніння".

Таким чином обидва протоколи медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 26 липня 2015 року № 18 та № 19 були складені за формою, що є недійсною з 2009 року, тобто вони не можуть бути належним доказом по справі щодо перебування позивача, чи не перебування, в стані алкогольного спяніння.

Крім того, в листі КЛПЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 04.08.2015 р. № 01-05/251, яким визнано недійсними висновки протоколу № 19 від 26.07.2015 року та визнано дійсними висновки протоколу № 18 від 26.07.2015 року, зазнається, про необхідність складати медичні документи у відповідності до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/666, про що необхідно провести навчання лікарів Городнянської ЦРЛ. Отже, КЛПЗ «Обласний наркологічний диспансер» наполягає на необхідності дотримання цього нормативного акту під час проведення подібних медичних оглядів.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/666.

Згідно п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для уповноваженої особи територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/666, ознаками алкогольного сп'яніння є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Як зазначено в п.п. 3.15,3.16 даної Інструкції, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до п. 3.22 даної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки протоколи медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 26.07.2015 року № 18 та № 19 не відповідають формі акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є додатком 2 до вказаної Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду взагалі відсутній, а у самому протоколі жодної з перелічених в Інструкції ознак алкогольного сп'яніння не виявлено, такі протоколи не можуть бути належним доказом перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 до матеріалів справи було надано Результат токсилогічного дослідження № 736 (а.с. 22), проведеного КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» 29.07.2015 року о 14:20 год. Під час токсикологічного дослідження використано біологічний матеріал кров ОСОБА_1 від 26.07.2015 року. При токсикологічному дослідженні не виявлено етанол в концентрації 0 г/л (%0), наркотичні, психотропні та інші речовини в крові не виявлені.

Зазначений Результат токсилогічного дослідження № 736 від 29.07.2015 року свідчить про те, що ОСОБА_1 26.07.2015 року під час перебування на службі не перебував в стані алкогольного спяніння. Суд приймає до уваги зазначений результат токсикологічного дослідження та вважає його належним та допустимим доказом по справі, що підтверджує дотримання позивачем службової дисципліни.

Перебування позивача в тверезому стані та відсутності у нього ознак спяніння підтверджують також свідки ОСОБА_5 лікар-хірург Городнянської центральної районної лікарні, ОСОБА_12 співробітник Городянського РВ УМВС України в Чернігівській області та ОСОБА_13, який супроводжував позивача на медичний огляд лікарем ОСОБА_5

Відповідно до статті 4 Закону України «Про міліцію» правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку

Згідно з частиною першої статті 18 зазначеного Закону порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 10, 22 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Частиною 9 статті 18 Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівники міліції вправі створювати професійні спілки.

Право кожної людини створювати професійні спілки і входити до них для захисту своїх інтересів закріплене у Загальній декларації прав людини, прийнятій і проголошеній резолюцією 217 А(ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року.

Позивач є членом Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України та перебуває на обліку в Первинній профспілковій організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області.

Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначаються Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Приписами пункту 10 частини 1 статті 38 вказаного Закону передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом.

Пунктом «а» 2.5.3 Статуту Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України серед гарантій захисту членів Профспілки передбачено, що член Профспілки не може бути звільненим з органів внутрішніх справ за ініціативою керівництва без згоди відповідного профспілкового комітету за винятком випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, за змістом наведених правових норм, на звільнення за ініціативою керівництва працівника органів внутрішніх справ, який є членом Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в обов`язковому порядку має бути отримано згоду виборного органу первинної профспілкової організації, в якій він перебуває на обліку.

УМВС України в Чернігівській області зверталось до Первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України з поданням від 04.08.2015 р. № 2/4-2132 щодо надання згоди на звільнення позивача з органів внутрішніх справ (а.с. 167).

Комітетом Первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівської області Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України відмовлено в наданні згоди на звільнення за порушення дисципліни майора міліції ОСОБА_1 помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області, що підтверджується протоколом № 6 від 11.08.2015 р. засідання комітету первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівської області ПАП ОСВ України (а.с. 171).

Отже профспілковим комітетом до звільнення ОСОБА_1 з займаної посади не було надано згоди на його звільнення, отже УМВС України в Чернігівській області при звільненні позивача було порушено вимоги Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Статуту Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Посилання представника відповідачів на те, що протоколом засідання комітету первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ПАП ОВС України № 10 від 26.10.2015 року (а.с. 102-104) за поданням УМВС України в Чернігівській області від 19.10.2015 року № 2/4-5157 (а.с. 172) скасовано протокол засідання комітету профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ПАП ОВС України від 11.08.2015 року № 6 та надано згоду на звільнення за порушення дисципліни майора міліції ОСОБА_1 помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області суд не приймає до уваги, оскільки на момент звільнення згода від профспілкової організації не була надана, а отримана відповідачем вже після звільнення позивача, що не може свідчити про дотримання УМВС України звільнення співробітника за умови отримання годи від профспілкової організації.

Крім того, суд зазначає наступне: згідно ч.ч. 10, 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як свідчить довідка № 6738 від 27.07.2015 року (а.с. 152) та службова характеристика майора міліції ОСОБА_1 помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області (а.с. 153) дисциплінарних стягнень за час проходження служби у позивача не було, по службі характеризується позитивно, що не було взято до уваги УМВС в Чернігівській області під час винесення наказів про звільнення.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що майора міліції ОСОБА_1 помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області відповідно до наказів від 25.08.2015 р. № 1094 та від 28.08.2015 року № 331 о/с було звільнено незаконно, враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено що позивачем не було допущено порушення службової дисципліни, а відповідачем не дотримано порядок звільнення працівника за умови отримання згоди профспілкового комітету, а також враховуючи те, що позивач не має дисциплінарних стягнень та характеризується по службі позитивно, суд вважає, що позивач підлягає поновленню на посаді, а оскаржувані накази підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Таким чином, судом встановлено факт протиправності звільнення позивача із займаної посади, відтак, період часу з 01.09.2015 по 02.11.2015 є періодом вимушеного прогулу позивача, а втрачений за цей час заробіток, відповідно до вимог чинного трудового законодавства України, підлягає відшкодуванню, виходячи з розміру середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували звільненню.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Згідно довідки від 02.11.2015 року № 9274 (а.с. 180), наданої Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області середнє грошове утримання ОСОБА_1 складає 3077,25 грн., а середньоденне грошове забезпечення на момент звільнення складало 99,26 грн.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 перебував у безпосередніх трудових відносинах з Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області, що є окремою юридичною особою, де йому нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, суд вважає, що саме з Городнянського районного відділу підлягає стягненню середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 01.09.2015 по 02.11.2015 у сумі 6154 (шість тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 12 коп. (62 дні X 99,26 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідачами не доведено правомірність своїх дій, оскільки ОСОБА_1 не вчинено порушення службової дисципліни, що підтверджується наданими суду доказами, а тому притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним, отже накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 25.08.2015 року № 1094 та від 28.08.2015 року № 331о/с є протиправними та підлягають скасуванню, ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області з 01.09.2015 року підлягають задоволенню, а середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з з Городнянського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 25.08.2015 року № 1094 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_1».

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 28.08.2015 року № 331о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-108059), помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області, 31 серпня 2015 року за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновити ОСОБА_1 на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області з 01.09.2015 року.

Стягнути з Городнянського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.09.2015 по 02.11.2015 у сумі 6154 (шість тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 12 коп.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми за один місяць в розмірі 3077 (три тисячі сімдесят сім) грн. 25 коп., допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур