Справа № 815/5087/15
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5087/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання Свириди Х.С.;

представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 14.08.2015 року);

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 28.10.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2 від 08.08.2015 року, визнання нечинним картки відмови № 500060001/2015/00228 від 08.08.2015 року, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2 від 08.08.2015 року; визнати нечинною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00228 від 08.08.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

13.07.2015 року між ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» та Фірмою «T-BUSINESS, INC» (Panama) було укладено зовнішньоекономічний контракт № OMKTBS про поставку товару в асортименті, у кількості й за цінами, зазначені в інвойсі до кожної партії товару.

07.08.2015 року згідно контракту на умовах CIF ОСОБА_2 морським транспортом було ввезено в Україну партію товару на загальну суму 14152,98 доларів США. Товар було ввезено в морському контейнері ZCSU8469777 упакований в картонні бухти пластикові тубуси (4215,90 кг) у кількості місць 304, вагою нетто 21774,10 кг, вагою брутто 25990,00 кг.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом було складено та подано електронну митну декларацію № 500060001/2015/014722 від 08.08.2015 року та документи, що необхідні для митного оформлення товару. Митна вартість товару була визначена ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження заявлених відомостей ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» надало до Одеської митниці Державної фіскальної служби документи: картку обліку від 03.07.2015 року № 100/2015/0003566, міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 12966 від 07.08.2015 року, коносамент № MRFB15061503 від 08.07.2015 року, рахунок-фактуру (інвойс) № 12966 від 13.07.2015 року, пакувальний лист № 12966 від 13.07.2015 року, зовнішньоекономічний контракт № OMKTBS від 13.7.2015 року, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товарно-супровідних документах відбитку штампу), інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю), декларацію про походження товару 12966, специфікацію № 12966/А від 13.07.2015 року, акт фізичного огляду б/н від 07.08.2015 року, звіт про зважування б/н від 07.08.2015 року та додатково за вимогою посадової особи митного органу наказ № 18/06 від 18.06.2015 року про призначення директора.

08.08.2015 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2, відповідно до якого визначив митну вартість товарів № 1 за резервним методом, митну вартість товару № 1 було скориговано з 0,6499 до 1,5500 доларів США.

Також, відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00228 від 08.08.2015 року.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2 від 08.08.2015 року, вважає його протиправним, та таким, що належить до скасування, а також просить суд визнати нечинною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00228 від 08.08.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.5-7).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (а.с.55-58).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» зареєстроване та перебуває на обліку в Одеській митниці Державної фіскальної служби за обліковим номером особи UA9, номер картки обліку 100/2015/0003566 відповідно до картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами (а.с.11).

13.07.2015 року TOB «ОМІКРОН ПЛЮС» (покупець) та Фірма «T-BUSINESS, INC» (Panama) (продавець) уклали зовнішньоекономічний контракт № OMKTBS (а.с.18-19).

Відповідно до п.1.1 зазначеного контракту продавець поставить покупцеві товар в асортименті, у кількості й за цінами, зазначені в специфікаціях до кожної партії товару, яка є невідємною частиною даного контракту, а покупець одержить і оплатить товар.

Згідно з п.3.1 контракту базисні умови поставки СІР Київ (Україна) відповідно до Інкотермс 2010. Допускаються поставки на інших умовах згідно Інкотермс 2010, які зазначаються в інвойсі на кожну окрему партію товару.

Відповідно до умов п.4.1 контракту покупець купує товар за цінами, що зазначені в специфікаціях до кожної партії товару. Ціна товару містить: ціну товару на умовах СІР Київ (Україна) згідно з Інкотермс 2010.

Згідно з п.4.2 умови поставки, зазначені у п.4.1. контракту містять в собі вартість завантаження товару у транспортний засіб. Вартість пакування (виконані роботи та матеріал), страхування - включені у вартість товару.

Відповідно до п.п.5.2, 5.3 контракту оплата вартості товару здійснюється в строк не пізніше 90 днів з дати поставки партії товару. Оплата провадиться на підставі наданих рахунків-фактур (invoices) і транспортних накладних. Всі платежі за контрактом провадяться по платіжним реквізитам сторін.

07.08.2015 року згідно контракту на умовах CIF ОСОБА_2 морським транспортом було ввезено в Україну партію товару на загальну суму 14152,98 доларів США. Товар було ввезено в морському контейнері ZCSU8469777 упакований в картонні бухти пластикові тубуси (4215,90 кг) у кількості місць 304, вагою нетто 21774,10 кг, вагою брутто 25990,00 кг.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення поставленого товару (плівка з ПВХ, завтовшки не більше як 1 мм, непориста, неармована, нешарувата, не самоклейна, без підкладки та не поєднана подібним способом з іншими матеріалами, яка містить за масою більш як 6 % пластифікаторів, намотана на картонну бухту і поміщена у пластиковий тубус, призначена для натяжних стель, розмір рулона: 2*100 м 40 рулон, розмір рулона: 2,7*100 м 59 рулон, розмір рулона: 3,2*70 м 8 рулон, розмір рулона: 3,2*90 м 1 рулон, розмір рулона: 3,2*100 м 149 рулон, розмір рулона: 3,6*100 м 3 рулон, розмір рулона: 4*100 м 20 рулон, розмір рулона: 4,5*100 м 2 рулон, розмір рулона: 5*100 м 22 рулон) TOB «ОМІКРОН ПЛЮС» подало до Одеської митниці Державної фіскальної служби електронну митну декларацію форми МД-2 № 500060001/2015/014722 від 08.08.2015 року (а.с.8).

TOB «ОМІКРОН ПЛЮС» митну вартість товарів визначило за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів TOB «ОМІКРОН ПЛЮС» подало до Одеської митниці Державної фіскальної служби наступні документи: картку обліку від 03.07.2015 року № 100/2015/0003566, міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 12966 від 07.08.2015 року, коносамент № MRFB15061503 від 08.07.2015 року, рахунок-фактуру (інвойс) № 12966 від 13.07.2015 року, пакувальний лист № 12966 від 13.07.2015 року, зовнішньоекономічний контракт № OMKTBS від 13.7.2015 року, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товарно-супровідних документах відбитку штампу), інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю), декларацію про походження товару 12966, специфікацію № 12966/А від 13.07.2015 року, акт фізичного огляду б/н від 07.08.2015 року, звіт про зважування б/н від 07.08.2015 року та додатково за вимогою посадової особи митного органу наказ № 18/06 від 18.06.2015 року про призначення директора (а.с.13-23).

08.08.2015 року Одеська митниця Державної фіскальної служби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2, відповідно до якого визначила митну вартість товарів № 1 за резервним методом та здійснила коригування з 0,6499 до 1,5500 доларів США (а.с.24).

Також, Одеська митниця Державної фіскальної служби на підставі рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2 від 08.08.2015 року склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00228 від 08.08.2015 року (а.с.25).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд вважає, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд обґрунтовує наступним чином.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 вищезазначеної статті містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Під час опрацювання відповідачем наданих позивачем для здійснення митного оформлення документів зафіксовано спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товару 105-2 (вимагає здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (вимагає витребування документів, які підтверджують митну вартість товару).

Також, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та візуальної перевірки документів, поданих на підтвердження митної вартості товарів, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме: положення зовнішньоекономічного контракту передбачають, що ціна та асортимент товару зазначаються у специфікаціях до кожної партії товару, які є невідємною частиною контракту, проте у інвойсі від 13.07.2015 року № 12966 та у специфікації від 13.07.2015 року № 12966/А відсутній перелік асортименту товару, в графі 31 ЕМД товар «плівка з ПВХ» розбита на різні розміри рулонів та ширину, що можу впливати на ціну, що унеможливлює встановлення ціни товару по асортименту; в зовнішньоекономічному контракті від 13.07.2015 року № OMKTBS містяться розбіжності щодо умов поставки, в звязку з чим виникають сумніви про достовірність заявленої митної вартості та числових значень її складових; поставка за митною декларацією здійснюється на умовах поставки CIF за Інкотермс 2010, однак в поданих документах відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.4 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.5 вищезазначеної статті забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

На підставі встановлених обставин відповідач витребував у позивача додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

08.08.2015 року TOB «ОМІКРОН ПЛЮС» електронним повідомленням повідомило Одеську митницю Державної фіскальної служби про неможливість надання витребуваних додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів.

На підставі цього відповідач повідомив позивача про те, що митну вартість заявленого до митного оформлення товару за електронною митною декларацією форми МД-2 № 500060001/2015/014722 від 08.08.2015 року буде скориговано. В повідомленні Одеської митниці Державної фіскальної служби також зазначено про застосування другорядного методу визначення митної вартості товару, оскільки заявлена декларантом митна вартість за ціною договору не підтверджена документально.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється, в тому числі, за резервним методом.

Згідно з ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.3 ст.57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.57 Митного кодексу України застосування другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За результатами проведеної консультації шляхом обміну електронним повідомленням між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості резервний.

Такий висновок митного органу обґрунтований тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, у органу ДФС відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними товарами, відсутня інформація щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

Згідно з ч.1 ст.59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до ч.1 ст.60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно з ч.1 ст.63 Митного кодексу України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість.

На підставі викладеного, митний орган обрав резервний метод визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Згідно з ч.2 ст.64 Митного кодексу України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Суд встановив, що митний орган з метою забезпечення повноти оподаткування провів аналіз баз даних ПІК «Інспектор 2006» та ЄАІС ДФС та встановив, що рівень митної вартості товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим (МД від 30.04.2015 року № 500060001/2015/9163, від 30.04.2015 року № 500060001/2015/9162, від 07.08.2015 року № 500060006/2015/6150, від 07.08.2015 року № 500060006/2015/6143, від 07.08.2015 року № 100250001/2015/9009). На підставі цього митну вартість визначив на рівні 1,55 доларів США за кг нетто.

Суд погоджується з висновками відповідача, що за наявними вищевикладеними розбіжностями у документах, які були виявлені посадовою особою митниці під час митного оформлення, у нього виникли підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої позивачем митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, суд встановив, що у відповідача були всі передбачені законом підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; інформацію про право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Суд встановив, що у рішенні про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2 від 08.08.2015 року наведене достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Також, у рішенні про коригування митної вартості товарів визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості. Крім того, у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Додатково декларанту було роз'яснені вимоги п.2 ч.3 ст.52 Митного кодексу України на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, а також його право у відповідності до п.4 ч.3 ст.52 Митного кодексу України оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610111/2 від 08.08.2015 року прийняте відповідачем обґрунтовано, в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законодавством, а тому заявлені позовні вимоги про його скасування та визнання нечинною картки відмови не належать до задоволення.

Згідно з ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланням на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що позивач сплатив судовий збір у сумі 560,28 грн. відповідно до платіжного доручення, з яких 73,08 грн. за позовні вимоги немайнового характеру та 487,20 грн. за позовні вимоги майнового характеру, що є 10 % від розміру відповідної ставки судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з позивача решту 90 % розміру відповідної ставки судового збору за позовні вимоги майнового характеру у сумі 4384,80 грн.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» () на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складений 09 листопада 2015 року.

Суддя М.М. Кравченко