Справа № 821/2160/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2160/15-а
17 год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю:

позивача - Плесняєвої - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Плесняєвої - ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4М.) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" (далі - відповідач, Уповноважена особа Фонду), у якому просить зобов'язати внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів ОСОБА_3 акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в частині включення кредиторських вимог Плесняєвої - ОСОБА_1 у розмірі 45068,88 грн. з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує неправомірною відмовою відповідача щодо не включення вимоги Плесняєвої - ОСОБА_1 у сумі 45068 грн. 88 коп. до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки відповідно до умов договору банківського вкладу, норм Цивільного кодексу України банк зобов'язаний, крім суми вкладу, виплачувати вкладнику проценти на вказану суму вкладу до моменту його фактичного повернення, а також пеню, 3% річних та інфляційні витрати, і тому вказане порушене право підлягає захисту в судовому порядку шляхом зобов'язання внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів ПАТ "КБ "Південкомбанк", оскільки саме такий спосіб захисту випливає із положень п. 4 ч. І ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти адміністративного позову, якими просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснюючи тим, що довідкою від 24.02.2015 р. повідомив позивача про визнання її кредитором та включення до четвертої черги реєстру акцептованих кредиторських вимог суму 23357,29 грн. При цьому, відповідач вказує, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" припиняється будь-які нарахування по зобов'язанням банку з дня призначення уповноваженої особи Фонду, а тому нараховані позивачем пеня, 3% річних відповідно до умов договору та норм Цивільного кодексу України не узгоджується з вищевказаними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідач в судове засідання не прибув, при цьому, представник відповідача 12.10.2015 р. надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 26.08.2015 р. судом протокольно ухвалено про розгляд справи за даною явкою.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд звертає увагу на наступне.

Як встановлено судом з пояснень представника позивача в судовому засіданні, то підставою звернення Плесняєвої - ОСОБА_1 до суду з вказаними вимогами є отримання від Уповноваженої особи Фонду довідки від 24.02.2015 р. про визнання позивача кредитором та про включення до акцептованого реєстру кредиторів ПАТ "Комерційний банк "Південкомбанк" вимоги в сумі 23357,29 грн., яка фактично свідчила про відмову Уповноваженої особи Фонду щодо включення у реєстр акцептованих кредиторських вимог суми 45068,88 грн., заявленої Плесняєвої - ОСОБА_1 у вимозі від 14.10.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2013 року між ПАТ "КБ "Південкомбанк" (за договором - Банк) та Плесняєвою - ОСОБА_1 (за договором - Вкладник) укладено договір банківського вкладу №170Д-4, за умовами якого Вкладник передає, а Банк приймає на депозитний вклад грошові кошти у сумі 100050,00 грн. на строк 370 днів, дата початку розміщення вкладу 04 липня 2013 р., дата повернення вкладу 09.07.2014 р.

26 вересня 2013 року Плесняєва - ОСОБА_1 через Херсонську філію ПАТ "КБ "Приватбанк" здійснила поповнення сум вкладу за вказаним договором на суму 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

26.05.2014 р. рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №37 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Південкомбанк" строком до 25.08.2014 р. включно призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Банку.

15.08.2014 р. рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 продовжено строк дії тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Південкомбанк" до 25.09.2014 р. та продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 25.09.2015 р.

24.09.2014 р. постановою Правління Національного банку України №598 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" з 25.09.2014 р.

14.10.2014 року позивач направила на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" вимогу на суму 45068,88 грн., в якій просила визнати її кредитором ПАТ "КБ "Південкомбанк" у належній сумі залишку всіх коштів на всіх рахунках, які відкриті на її ім'я в ПАТ "КБ "Південкомбанк", за виключенням гарантованої суми коштів, яка відшкодовується за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Довідкою в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" ОСОБА_5 від 24.02.2015 р. за №42/1156 повідомлено позивача про визнання її кредитором та включення до реєстру акцептованих кредиторських вимог на суму 23357,29 грн. в 4 чергу.

Вказані обставини не заперечуються сторонами у справі і тому не підлягають додатковому доказуванню (ч. 3 ст. 72 КАС України).

Вирішуючи спірні правовідносини суд вказує про наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (надалі - Закон № 4452-VI).

За змістом ч. 1 ст. 3 цього Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з ч. 17 ст. 2 Закону №4452 -VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною першою статті 26 Закону №4452-VI передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 вказаного Закону протягом шести днів з дня прийняття Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною третьою статті 28 Закону №4452- VI фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до ч.5 ст. 45 цього Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Як встановлено судом, 14.10.2014 року позивач направила на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" вимогу на суму 45068,88 грн., тобто в межах строку, визначеного вказаною статтею цього Закону.

Статтею 46 Закону №4452- VI визначено, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює повноваження, визначені ст. 48 зазначеного Закону, виконує повноваження органів управління банку, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Крім того, уповноважена особа Фонду може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та/або нормативно-правовими актами Фонду, які є необхідними для завершення процедури ліквідації банку.

Частиною 2 статті 49 цього Закону передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону).

Частиною 4 статті 49 цього Закону визначено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Таким чином, порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог чітко регламентовано чинним законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаних приписів Закону №4452-VI Уповноваженою особою Фонду визнані кредиторські вимоги ОСОБА_6 на суму 23357,29 гри. та включено їх до реєстру кредиторів.

Відповідно до пункту 10 частини першої та пункту 1 частини п'ятої статті 12, а також на виконання пункту 13 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 05.07.2012 р. №2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 р. за №1581/21893, було затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення № 2).

Це Положення розроблено на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), "Про банки і банківську діяльність" та встановлює порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України (далі - НБУ) (п.п.1.1 глави 1 розділу І Положення).

Згідно з вимогами пункту 4.21 глави 4 розділу V Положення №2, уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як встановлено судом та підтверджується наданою відповідачем випискою ПАТ "КБ "Південкомбанк" по особовому рахунку Плесняєвої - ОСОБА_1 за період з 04.07.2013 р. по 17.06.2015 р., відповідно до якої нарахування відсотків за договором банківського вкладу №170Д-4 від 04.07.2013 р. за період з липня 2013 р. по 08 липня 2014 р. (тобто день закінчення дії договору) складає 23307,29 грн., яка списана у зв'язку з не включенням суми до реєстру акцептованих вимог кредиторів згідно протоколу комітету по роботі з активами №3 від 30.12.2014 р. Крім того, з виписки ПАТ "КБ " Південкомбанк " по особовому рахунку Плесняєвої - ОСОБА_1 за період з 04.07.2013 р. по 17.06.2015 р. вбачається, що залишок коштів на депозитному рахунку станом на 26.09.2013 р. складає 200050,00 грн., в подальшому згідно протоколу комітету по роботі з активами №3 від 30.12.2014 р. у зв'язку з не включенням суми до реєстру акцептованих вимог кредиторів списана сума 176692,71 грн., залишок грошових коштів по вкладу складає 23357,29 грн.

Отже, судом встановлено, що вищевказана сума вимоги, яка включена Уповноваженою особою Фонду до акцептованих кредиторських вимог документально підтверджена банківськими рахунками позивача.

Пунктом 4.31 глави 4 розділу V (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.12.2013 р. №42) визначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів.

Отже, вказаною нормою Положення № 2 визначено вичерпний перелік, які надають право уповноваженій особі вносити пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог.

Як встановлено судом, то в якості підстави для внесення Уповноваженою особою Фонду змін до реєстру акцептованих вимог, за позицією позивача є розрахунок суми кредиторської вимоги, наведений у змісті його вимоги від 14.10.2014 р., адресованої Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк".

Проте, суд відмічає, що вказаний розрахунок не входить до вичерпного переліку таких підстав.

Судом не встановлено, а позивачем не надано суду доказів надання до Уповноваженої особи Фонду рішення суду, яке набрало законної сили, як одна з підстав для внесення Уповноваженою особою Фонду змін до реєстру акцептованих вимог.

Суд не приймає до уваги позицію позивача щодо обов'язку банку виконувати зобов'язання за договором банківського вкладу №170Д-4 від 04.07.2013 р. в період дії тимчасової адміністрації, оскільки процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються розділом VII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Так, частиною п'ятою статті 36 цього Закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Суд зазначає, що вказане Положення № 12 не суперечить правовим актам, які мають вищу юридичну силу, оскільки розроблено на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність", встановлює порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України.

Додатково суд відмічає, що частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, з наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин у спосіб, вичерпний перелік яких передбачений законодавством.

Проте, в ході розгляду справи не встановлено звернення Плесняєвої - ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду з заявою про внесення змін до реєстру акцептованих вимог ПАТ "КБ "Південкомбанк" та не отримувала відмови щодо внесення таких змін, а тому, на думку суду, відсутні підстави вважати, що в межах даних спірних правовідносин є наявність порушених прав та законних інтересів Плесняєвої - ОСОБА_1, які би потребували захисту, внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій або бездіяльності.

Натомість, в ході розгляду справи, судом не встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів ОСОБА_3 акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в частині включення кредиторських вимог Плесняєвої - ОСОБА_1 у розмірі 45068,88 грн. з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню з урахуванням обставин, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 71,72, 86, 159-163 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 листопада 2015 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 9