Справа № 8329/10/2070
Суддя: Волкова Л.М.
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 вересня 2010 р. № 2-а- 8329/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волкова Л.М., при секретарі судового засідання Добровольська М.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1, діє за дорученням від 31.07.10р.

представника відповідача ОСОБА_2, діє за дорученням № 2571/9/10-035 від 02.07.10р.

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Державної податкової інспекції в Московському районі міста Харкова
про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати у повному обсязі рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 15.03.2010р. на загальну суму 6153,00 грн., яке винесено ДПІ у Московському районі м. Харкова.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, в обґрунтування якого зазначив наступне. На підставі направлення № 1901 від 24 лютого 2010 року фахівцями ДПА у Харківський області проведена планова перевірка ФОП ОСОБА_3, про що складено акт перевірки від 26.02.2010р. № 1491/20/40/23/НОМЕР_2. На підставі акту перевірки ДПІ в Московському районі м. Харкова було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 15.03.2010р. на суму 6153,00 грн. Вказане рішення позивач вважає незаконним з огляду на порушення порядку проведення перевірки, відсутністю законодавчо встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації та відсутністю у позивача обовязку ведення бухгалтерського обліку.

Представник відповідача позов не визнав, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відповідність висновків перевірки та прийнятого за її результатами рішення вимогам діючого законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Харківської міської ради 14.03.2006р., що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 25).

25.02.2010р. фахівцями ДПА у Харківській області на підставі направлення № 1901 від 24.02.10р. була проведена перевірка з питань дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності патентів і ліцензій кафе-піцерії «Охота», що розташована за адресою м. Харків, прос. Орджонікідзе, 2, яке належить ФОП ОСОБА_3

За результатами вказаної перевірки було складено ОСОБА_4 перевірки від 26.02.2010р. № 1491/20/40/23/НОМЕР_2, відповідно до якого було встановлено наступні порушення: 1) невикористання при проведенні розрахункової операції розрахункової книжки № /6 від 06.10.09 та невидача розрахункового документа встановленої форми при продажу товарів, на суму 54,00 грн.; 2) невикористання при проведенні розрахункових операцій книги обліку розрахункових операцій, КОРО на час перевірки відсутня; 3) невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі по розрахунковим квитанціям виданих з початку робочого дня, у розмірі 339,00 грн.; 4) порушений порядок ведення розрахункової книжки № /6, а саме: на реєстраційній сторінці не зазначена дата початку її використання; 5) ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, на загальну суму 1889,00 грн. (а.с. 22-23).

Акт перевірки був підписаний барменом ОСОБА_5 без заперечень, що підтверджується його підписом на примірнику ОСОБА_4 (а.с. 23). В ОСОБА_4 перевірки перевіряючими зроблено висновок про порушення позивачем підпунктів 2, 5, 12, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При вирішенні справи суд бере до уваги, що відповідно до ч. 7 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в України» позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,

«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Таким чином, суд зазначає, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,

«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», проводяться на підставі ст.ст. 15, 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Наказу ДПА України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків» № 355 від 27.05.08, згідно положень яких, зазначені перевірки проводяться за окремими щомісячними планами проведення перевірок, групою осіб у складі не менше двох посадових осіб за наявності у них службових посвідчень та направлень на перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка була проведена на підставі направлення на перевірку № 1901 від 24.02.10 (а.с. 52) у відповідності до плану проведення перевірок, що підтверджується витягом з плану. (а.с. 100)

Крім того, суд зазначає, що дані перевірки повинні здійснюватись в звичайних (тобто таких, які існують щодня) умовах здійснення субєктом права своєї господарської діяльності стосовно дотримання вимог Законів України від 6 липня 1995 року №265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 23.03.1996 року №98/96 ВР «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», від 19.12.1995 року №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а отже вказані перевірки повинні мати характер раптовості. А тому, повідомлення субєкта господарювання про проведення таких перевірок заздалегідь, суперечить змісту та сенсу вказаних перевірок.

На підставі вищевказаного ОСОБА_4 перевірки Державною податковою інспекцією в Московському районі м. Харкова 15 березня 2010 року було прийнято Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1, відповідно до якого було застосовано до відповідача штрафні санкції в розмірі 6153.00 грн. за порушення п.п. 2, 5, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с. 58). Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 15.03.2010р. позивачем отримано 15.03.2010р., що підтверджується його підписом на корінці Рішення (а.с. 46).

Листом вих. № 4126/20/23-318 від 10.04.10 відповідач повідомив позивача про виправлення описки у вказаному вище рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій, відповідно до якого у пункті визначення підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій замість «п. 3 ст. 17 та ст. 21» правильним слід вважати «п. 3 ст. 17, ст. 21 та ст.22». (а.с. 91)

Вказане вище рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій було отримано відповідачем та оскаржено в адміністративному порядку шляхом послідовного подання адміністративних скарг послідовно до ДПІ у Московському районі міста Харкова, ДПА у Харківській області, ДПА України. ОСОБА_5 позивача були залишені без задоволення, що підтверджується копіями Рішень про результати розгляду скарг (а.с. 8-11, 15-17).

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося представником позивача, що під час проведення перевірки перевіряючими було отримано від уповноваженого представника позивача (бармена) товар на суму 54,0 грн., та передано останньому вказану суму коштів.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказана вище покупка є розрахунковою операцією в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» обовязок суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ

встановленої форми на повну суму проведеної операції, необхідний для підтвердження факту проведення розрахункової операції.

Таким, чином, суд приходить до висновку, що позивач, як у позові, так і під час судового засідання не спростував наявність порушення п. 2 ст. 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності на момент проведення перевірки книги обліку розрахункових операцій та її використання при проведенні розрахункової операції, видачі розрахункового документа.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 КАС України суд витребовував у позивача вказані вище докази, однак, на виконання ухвали суду представником позивача докази надані не були та повідомлено суд про відсутність таких доказів.

Таким чином, суд зазначає про відповідність встановлених відповідачем під час проведення перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства щодо невикористання при проведенні розрахункової операції розрахункової книжки № /6 від 06.10.09 та невидача розрахункового документа встановленої форми при продажу товарів, на суму 54,00 грн. та невикористання при проведенні розрахункових операцій книги обліку розрахункових операцій, КОРО на час перевірки відсутня, вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Щодо встановленої під час проведення перевірки невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі по розрахунковим квитанціям виданих з початку робочого дня, у розмірі 339,00 грн., суд зазначає наступне.

Опис наявних купюр та монет, що знаходяться на місці проведення розрахунків кафе-піцерія, розташованого за адресою: пр. Орджонікідзе, 2, м. Харків, який належить ФОП ОСОБА_4 складений власноручно барменом, підписаний ним із зазначенням відсутності фізичного та психологічного впливу під час складання (а.с. 50).

Розрахункова книжка до суду позивачем надана не була. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 КАС України суд витребовував у позивача для огляду в судовому засіданні розрахункову книжку, однак на виконання ухвали суду представником позивача така книжка надана не була.

Жодних доказів на підтвердження відповідності коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, позивачем суду не надано.

При цьому не має значення чиї саме кошти знаходилися за місцем проведення операції, головне, що позивач не дотримався відповідності коштів, саме за це застосовуються санкції.

Так, пунктом 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

У разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (стаття 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Таким чином, суд приходить до висновку, про відповідність встановлених відповідачем під час проведення перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства щодо не забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі по розрахунковим квитанціям виданих з початку робочого дня, у розмірі 339,00 грн., вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Щодо посилання представника позивача на відсутність в оскаржуваному рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій посилання та ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», як підставу для застосування фінансових санкцій, суд вказує на безпідставність зазначених доводів, з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач листом вих. № 4126/20/23-318 від 10.04.10 повідомив позивача про виправлення описки у Рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 15.03.2010р., відповідно до якого у пункті визначення підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій замість «п. 3 ст. 17 та ст. 21» правильним слід вважати «п. 3 ст. 17, ст. 21 та ст.22». (а.с. 91)

Щодо встановленого відповідачем порушення - ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, на загальну суму 1889,00 грн., суд зазначає наступне.

Основною підставою для встановлення порушення встановленого законом порядку обліку товарів за місцем реалізації стала відсутність на момент перевірки накладних на товар на суму 1889,0 грн. Відповідно акту перевірки в ході перевірки відповідач не надав документів, підтверджуючих надходження товарно-матеріальних цінностей та їх оприбуткування за обліком відповідача на суму 1889,0 грн.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Частиною 1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В силу норм ч.1 ст.2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", де указано, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством, в кореспонденції з нормами ст.51 Цивільного кодексу України, де зазначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин, до правовідносин за участю фізичної особи-підприємця в повній мірі можуть бути застосовані акти законодавства, які визначають порядок ведення обліку товарів юридичними особами, позаяк зміст та правова суть операцій з придбання, обліку, використання та подальшої реалізації товарів жодним чином не залежить від того хто саме (юридична особа чи фізична особа - підприємець) здійснює такі операції.

Судом встановлено, що до перевірки відповідач первинних документів про рух товарів між суб'єктами господарювання або про внутрішньогосподарське переміщення товарів не надав.

Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку обліку товарів.

Крім того, згідно із п. п. "а" п. 19.1 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Форма Книги обліку доходів і витрат, яку зобов'язані вести фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, затверджена наказом ДПА України від 21.04.1993р. № 12 "Про затвердження Інструкції "Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю" (наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 р. за № 64). Порядок ведення книги обліку доходів та витрат затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1269 і передбачає внесення до книги таких відомостей: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

На перевірку позивачем не надана книга обліку доходів та витрат, зазначена обставина не спростована позивачем.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на нормативне визначення порядку документального оформлення оприбуткування та внутрішнього-господарського руху запасів, встановленого Методичними рекомендаціями з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 № 2.

Надані позивачем до суду копії таблиць опису страв не відповідають вимогам, які предявляються до документів фінансового обліку, а за змістом та формою є черновими записами невідомо якої особи.

В судовому засіданні представником позивача було надано копії видаткових накладних, чеків на придбання вказаних вище товарів, які знаходилися на реалізації на момент проведення перевірки, однак суд вважає за необхідне зазначити, що надаючи заперечення на акт перевірки, позивач не скористався правом долучити до заперечень копії відповідних первинних документів, що засвідчують факт придбання товарів, які знаходилися на місці здійснення розрахунків, долучити копію книги обліку доходів та витрат за відповідний період, а, як було зазначено вище, ці документи були надані лише до суду.

Таким чином в момент прийняття оскаржуваного рішення № НОМЕР_1 від 15.03.2010р., позивач не спростував висновки акту перевірки про порушення останнім п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому рішення про застосування штрафних санкцій на підставі ст. 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є обґрунтованим.

Стосовно встановленого під час проведення перевірки порушення - порушений порядок ведення розрахункової книжки № /6, а саме: на реєстраційній сторінці не зазначена дата початку її використання, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Відповідно до пункту 9.1 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України 1 грудня 2000 року № 614 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції 5 лютого 2001 року за № 106/5297 перед початком використання розрахункової книжки на її реєстраційній сторінці необхідно зазначити дату початку використання.

Позивачем до суду розрахункова книжка № /6 надана не була. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 КАС України суд витребовував у позивача для огляду в судовому засіданні розрахункову книжку № /6, однак на виконання ухвали суду представником позивача така книжка надана не була.

В судовому засіданні представник позивача посилався на передання вказаної розрахункової книжки № /6 до Державної податкової інспекції в Московському районі м. Харкова, однак доказів такого передання суду не надав.

На вимог суду відповідачем надано інформацію про скасування вказаної розрахункової книжки та зберігання її у позивача. (а.с. 111)

Таким чином позивач не спростував висновки акту перевірки про порушення останнім п. 5 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому рішення про застосування штрафних санкцій на підставі ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є обґрунтованим.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності своїх вимог, в той час як відповідачем надано належні докази на підтвердження правомірності винесеного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну податкову службу із Україні», Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Цивільним кодексом України, Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб", ст.ст. 2, 9, 71, 94, 160, 161, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Московському районі міста Харкова про скасування рішення - відмовити в повному обсязі. < Текст > < Сума задоволення > < Текст >

2. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 10 вересня 2010 року.

Суддя Волкова Л.М.