Справа № 643/4867/15-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 р. Справа № 643/4867/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Білоус Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2015р. по справі № 643/4867/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

23.03.2015 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1.) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі- відповідач, УПФУ в Московському районі ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила скасувати протокол засідання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про розгляд спірних питань від 21.01.2015 року, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу за період роботи з 01.04.2004 по 01.05.2006 на посаді фармацевта в аптечному кіоску СПД-фо ОСОБА_3, призначити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років відповідно п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 18.12.2014 року.

21 квітня 2015 року постановою Московського районного суду м. Харкова позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Скасовано протокол засідання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про розгляд спірних питань від 21.01.2015 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу за період з 01.04.2004 по 01.05.2006 на посаді фармацевта в аптечному кіоску СПД-фо ОСОБА_3 Призначено пенсію ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п "е" ЗУ "Про пенсійне забезпечення" з 18.12.2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідачем - УПФУ в Московському районі подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, посилається на відсутність підстав зарахування до стажу за вислугу років періоду роботи позивачки з 01.04.2004 по 01.05.2006 у СПД-фо ОСОБА_3, оскільки в трудовому договорі № 634/6 від 01.04.2014 року відсутня посада та не зазначено, що особа прийнята на роботу до аптеки, а також суб'єкти підприємницької діяльності згідно з постановою КМУ №909 від 04.11.1993 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років" не відносяться до закладів охорони здоров'я.

ОСОБА_1 правом, наданим згідно статті 191 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористалась, письмових заперечень на апеляційну скаргу УПФУ в Московському районі до суду не подала.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Московському районі із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

21 січня 2015 року протоколом засідання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі про розгляд спірних питань відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років (а.с. 15-16).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єкт господарювання аптека відноситься до фармацевтичних (аптечних) закладів, що надає право позивачу на призначення пенсії за віком.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що позивач працювала: з 01.04.2004 року по 01.05.2006 року у СПД-фо ОСОБА_3 на посаді фармацевта; 01.05.2006 року - звільнена з роботи за згодою сторін (а.с.13).

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 зареєстрована в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 24.12.2003 р. (а.с.18).

Згідно довідки № 3821 виданої Харківським обласним управлінням статистики Державного комітету статистики України основний вид діяльності СПД-фо ОСОБА_3 - роздрібна торгівля фармацевтичними товарами, код 52.31.0 за КВЕД (а.с.18).

В матеріалах справи наявна ліцензія, що надана Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_3 на роздрібну торгівлю лікарськими засобами: ліцензія серія НОМЕР_1, строк дії з 10.03.2004 р. по 09.03.2007 р. (а.с 17).

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року N 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року N 909 (далі - Перелік) до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. Разом з тим відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення аптечного закладу наведено в статті 16 Закону України від 19 листопада 1992 року N 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров'я" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 2801-XII), згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року N 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Вищенаведена правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною в постанові суду від 17.09.2013 року, яка в силу приписів ч.2 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Матеріали справи не містять даних про акредитацію СПД- фо ОСОБА_3 відповідно до Порядку. Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, СПД-фо ОСОБА_3 не має офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я. Таким чином, період роботи в цьому закладі з 01.04.2004 року по 01.05.2006 року не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугою років.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова - задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2015р. по справі № 643/4867/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 06.11.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.