Справа № 2а/0270/93/12
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/0270/93/12

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

05 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови Центральної виборчої комісії України ОСОБА_3, Центральної виборчої комісії України про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_4 голови Центральної виборчої комісії України в якому просив зобов'язати ОСОБА_4 внести в трудову книжку відповідні записи про причину звільнення з посади секретаря ОВК ТВО № 11, стягнути на його користь з ОСОБА_4 середньомісячний заробіток за затримку видачі належно оформленої трудової книжки і повного розрахунку при звільнені за період з 12.02.2010 року по 12.02.2012 року в сумі 24750 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2012 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 голови Центральної виборчої комісії України, Центральної виборчої комісії України про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції суд вказав, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суди не звернули уваги на ухвалу судді Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року, постановлену у справі №9103/17/2011 за позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про часткове скасування постанови ЦВК від 22 грудня 2009 року №532 та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, із тексту якої видно, що у цій справі позивач також просив внести в трудову книжку відповідний запис щодо причини його звільнення та стягнути середній заробіток за час затримки її видачі (том І а.с. 63). Цією ухвалою його позовна заява залишена без розгляду. Відомості про скасування ухвали судді Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року в матеріалах справи відсутні. Згідно, із пунктом 4 частини 1 статті 157 КАС Україні суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Отже, суди не дали належної оцінки цій ухвалі та не звернули уваги на те, що позивач вже звертався до суду з аналогічними вимогами, які апеляційний суд залишив без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду та не перевірили, чи набрала законної сили ухвала судді Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року. Тобто, суди не дослідили питання чи був зазначений спір предметом судового розгляду і чи скасоване рішення апеляційного суду щодо залишення попередньої позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 08.09.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року, провадження у справі в частині зобов'язання Центральної виборчої комісії внести запис у трудову книжку, зобов'язання внести зміни дати звільнення, стягнення середньої заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки за період з 23.12.2009 року по 23.10.2011 року та стягнення середнього заробітку за затримку повного розрахунку за звільнення за період з 12.02.2010 року по 23.10.2011 року - закрито.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив суд скасувати оскаржувану постанову та задовольнити його позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представником Центральної виборчої комісії подані письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги. Також відповідач просив проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що заявлені вимоги позивача щодо стягнення на його користь середнього заробітку за затримку повного розрахунку за звільнення за період з 24.10.2011 року по 12.04.2015 року, компенсації втрати коштів внаслідок затримки в 4 роки терміну виплати і інфляції, сатисфакції є похідними від вимоги про зобов'язання ЦВК внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 про причину та підставу звільнення з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Аналізуючи наведені норми законодавства колегія суддів приходить до висновку, що стягнення вищевказаних коштів залежить від того чи буде задоволено першу вимогу та встановлено обов'язок відповідача вчинити вказані дії.

Враховуючи те, що провадження у справі про зобов'язання ЦВК внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 про причину та підставу звільнення з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11 закрито, колегія суддів погоджується із тим, що похідні майнові вимоги про стягнення з ЦВК середнього заробітку за затримку повного розрахунку за звільнення за період з 24.10.2011 року по 12.04.2015 року, компенсації втрати коштів внаслідок затримки в 4 роки терміну виплати і інфляції, сатисфакції задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 листопада 2015 року.

Головуючий Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді Ватаманюк Руслан Васильович

Білоус Олег Валерійович