Справа № 820/10011/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 жовтня 2015 р. № 820/10011/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

суддів - Мельникова Р.В., Бідонька А.В.,

при секретарі - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 23.10.2014р. ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним

ОСОБА_2
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України
проскасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 № 21824585 від 04.06.2015 року щодо відмови у державній реєстрації права власності на гаражний бокс № 4-233, що розташований у м. Харкові по вул. Пушкінській 28; зобов'язати Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на гаражний бокс № 4-233, що розташований у м. Харкові по вул. Пушкінській 28, прийняту 02.06.2015р. у Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції Харківської області за реєстраційним номером 11661846.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що ОСОБА_2 звернулась до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на гаражний бокс № 4-233, що розташований у м. Харкові по вул. Пушкінській 28 на підставі судового рішення, однак державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України неправомірно та безпідставно відмовлено позивачу у зазначеній реєстрації права власності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримав вимоги і доводи заявленого позову та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання представники відповідачів не прибули, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Через канцелярію суду 28.09.15р. від представника відповідача - Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, надійшло письмове заперечення, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що рішення про відмову у державній реєстрації майна прийнято державним реєстратором у відповідності до норм чинного законодавства . Крім того, відповідач повідомив, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації, тому втручання будь - яких органів , посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора забороняється .

Враховуючи те, що відповідачі повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, керуючись ч.4 ст. 128 КАС України, суд вирішив розглядати справу за їх відсутності .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності встановив наступне.

Згідно з Порядком взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року №607/5, державні реєстратори прав на нерухоме майно Мін'юсту проводять державну реєстрацію права власності та/або речових прав на нерухоме у передбачених у пункті 1 наказу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» Державна реєстраційна служба України ліквідується .

П.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» закріплено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби, що ліквідується, у частині реалізації державної політики (у сферах, зазначених у пункті 1 постанови), зокрема з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на гаражний бокс № 4-233, що розташований у м. Харкові по вул. Пушкінській 28. Зазначена заява позивача прийнята 02.06.2015р. за реєстраційним номером 11661846 (а.с.7).

Згідно преамбули Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі Закон України №1952-ІV), цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до положень ст.2 Закону України №1952-ІV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

П.2) ч.2 ст.9 Закону України №1952-ІV закріплено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

На підставі поданої позивачем заяви, 04.06.15р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_3, керуючись ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п. п. 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, прийнято рішення за №21824585 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

З рішення за №21824585 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень вбачається, що державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності : приватна на гаражний бокс № 4-233, що розташований у м. Харкові по вул. Пушкінській 28 за суб'єктом ОСОБА_2, у звязку з тим, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують , а саме: з поданих документів не можливо встановити факт прийняття в експлуатацію самочинно забудованого майна.

З письмового заперечення представника Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України від 28.09.15 р. вбачається, що для здійснення реєстрації прав на підставі рішення суду про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, необхідно, крім вказаного рішення, також подати документ, що підтверджує прийняття закінченого будівництвом такого нерухомого майна в експлуатацію.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868 деталізовано процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно п. 28 Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до п.36 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

П.п.10 п.36 Порядку визначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

Згідно п.42 Порядку, для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Також, п.5 ч.1 ст. 19 Закону №1952 вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Позивачем до матеріалів справи надано рішення Київського районного суду м.Харкова від 18.05.15р. по справі №640/4076/15-ц , яким визнано дійсним договір купівлі - продажу гаражу № 4-233, укладений 19.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, розташований у дворі будинку по вул. Пушкінська , 28 . Також зазначеним судовим рішенням визнано за ОСОБА_2 право власності на гараж №4-233 , який розташований по вул. Пушкінська, 28, в м.Харкові. Зазначене рішення Київського районного суду м.Харкова від 18.05.15р. по справі №640/4076/15-ц набрало законної сили (а.с.29).

З письмового заперечення представника відповідача - Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, вбачається, що позивачем разом з заявою про державну реєстрацію права власності було подано зазначене рішення суду, але крім судового рішення заявнику необхідно надати документ, що підтверджує прийняття закінченого будівництвом такого нерухомого майна в експлуатацію.

Ст. 24 Закону України №1952-ІV визначено виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема у даному випадку, державний реєстратор у рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначив, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (п.4 ч.1 ст.24 Закону України №1952-ІV) .

Ч.4 ст.24 Закону України №1952-ІV закріплено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не наведено обґрунтованих фактів, які свідчать про наявність підстав вважати подані позивачем до реєстрації документи, і тому числі судове рішення про визнання права власності на нерухоме майно, змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Також суд зазначає, що відповідачем не наведено доказів, які вказують, що нерухоме майно, щодо якої позивач просив здійснити реєстрацію права власності, побудована самочинно.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень чинного законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, суд зазначає, що вимога про зобов'язання Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не є перебиранням судом функцій державного реєстратора, оскільки суд не зобов'язує відповідача здійснити державну реєстрацію, тому суд не приймає доводи відповідача про те, що втручання будь - яких органів , посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора забороняється

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 24, 71, 94, 159, 160-163,186 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі

Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 № 21824585 від 04.06.2015 року щодо відмови у державній реєстрації права власності на гаражний бокс № 4-233, що розташований у м. Харкові, по вул. Пушкінській 28.

Зобов'язати Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на гаражний бокс № 4-233, що розташований у м. Харкові, по вул. Пушкінській 28, прийняту 02.06.2015р. у Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції Харківської області за реєстраційним номером 11661846.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2015 року.

Головуючий Суддя Мар'єнко Л.М.

ОСОБА_5

Суддя - Бідонько А.В.