Справа № 2а/0470/17819/11
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 липня 2014 року Справа№ 2а/0470/17819/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ніколайчук С.В.

при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, старший державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Саване Сорі Мамадієвич, старший державний виконавець ВДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_3, ОСОБА_4 про спонукання до виконання певних дій та скасування постанов ВП №29688213, №28607063 про відкриття виконавчих проваджень,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2011 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ВДВС Дніпропетровського РУЮ, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, старший державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Саване Сорі Мамадієвич, старший державний виконавець ВДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_3, ОСОБА_4 про спонукання до виконання певних дій та скасування постанов ВП №29688213, №28607063 про відкриття виконавчих проваджень.

Ухвалою суді від 31.01.2014р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених нормами п.4 ч.1 ст.155 КАС України, згідно яких суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.12р. про залишення даного адміністративного позову без розгляду скасовано.

12.06.14р. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі та призначено справу №2а/0470/17819/11 до розгляду в судовому засіданні на 03.06.2014р.

03.06.2014р. позивач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату та час, оскільки єдиний його представник по справі ОСОБА_5 позбавлена можливості забезпечити явку у судове засідання, так як вимушена взяти участь у іншому судовому засіданні призначеному в Самарському районному суді м.Дніпропетровська 03.06.2014р. о 09:30год.

Суд задоволив клопотання позивача відклав розгляд справи на 10.06.2014р.

В подальшому розгляд справи відкладався на 20.06.2014р. та на 15.07.2014р. за клопотаннями позивача.

15.07.2014р. позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгяду адміністративної справи повідомлений належним чином докази чого наявні в матерілах справи, подав до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи, в звязку з тим, що представник ОСОБА_5 була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи засобами телефонного звязку не у строки передбачені КАС України.

Нормою п. 1 ч. 3 ст. 49 КАС України особам які беруть участь у справі надано право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.

При цьому частиною 2 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Право особи на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи кореспондує обов'язок суду повідомити чи викликати її.

Так, ч.3 ст. 33 КАС України передбачено, що судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Якщо особа, яка бере участь у справі (сторона, третя особа, представник), свідок, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть з поважних причин прибути до суду, вони зобов'язані завчасно повідомити суд про неможливість прибуття та її причини.

«Завчасно» означає необхідність повідомити у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання. Спосіб повідомлення може бути різним (закон їх не обмежує) - телефоном, поштою тощо.

Остаточно поважність причин неприбуття оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає з'явитися до суду, відрядження тощо.

Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Тож поважність причин неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу .

До поважних причин можуть бути віднесені такі обставини, дії, явища, які не залежать від волі особи, відносно якої вони виникли. Внаслідок таких обставин, особа не має змоги належним чином виконувати покладені на неї обов'язки.

Суд також звертає увагу на той факт, що позивачем на протязі усього часу розгляду справи з моменту відкриття провадження до винесення зазначеної ухвали із 15.12.2011р. по 15.07.14р. неоднаразово подавалися клопотання про відкладення справи, через що суд не мав можливості жодного разу розпочати розгляд справи по суті, що є на думку суду, зловживанням правом на процесуальному рівні. Секретар судового засідання неоднаразово намагався повідомити представника позивача засобами телефонного звязку, однак телефон представника позивача, наданий суду, не відповідав.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне:

зловживання правом - така форма реалізації права всупереч з його основним призначенням без порушення конкретних юридичних заборон та в межах наданого особі права, застосовуючи яку суб'єкт наносить шкоду (умисно або необережно) іншим учасникам суспільних відносин.

Зловживання правом як особливий тип правопорушення, що його вчиняє уповноважена особа при здійсненні належного їй права із використанням недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки.

Також, суд вважає що згідно приписів чинного законодавства сторони процесу повинні добросовісно виконувати свої права та обов'язки.

Добросовісність (лат. bona fides) розуміється, як самостійний правовий принцип, як презумпція, як вказівка на винність або об'єктивну протиправність діяння. Вцілому, під добросовісністю варто розуміти прагнення суб'єкту до правомірності власної правової поведінки, її соціальної нешкідливості, юридичної досконалості способу досягнення поставленої мети.

З урахуванням визначених правових аспектів та обставин справи, суд вважає, що позивачем по справі допущені неоднарозові зловживання правом, що полягало у постійному поданні колопотань про відкладення розгляду справи, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи та суперечить принципам адміністративного судочинства України, а отже повинно бути припинено законодавчо встановленими інструментами.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_6 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, слід зазначити, що згідно вимог статті 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, якій вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 21 грудня 2006 року у справі «ОСОБА_5 та інші проти України» зазначив, що розумність строку проваджень повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з урахуванням наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявників і відповідних органів державної влади та того, яку важливість для заявників мало питання, що розглядалося.

Суд вважає, що неоднаразово вживав всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, на тому, що саме національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2006 року справа «ОСОБА_5 та інші проти України»).

Така функція знайшла своє відображення і в Законі України «Про судоустрій і статус суддів», який встановлює обов'язок судді вживати заходи щодо розгляду справи протягом строку, встановленого Законом.

З урахуванням вищевикладеного, розглянувши чергове клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд відкладає розгяд справи на іншу дату згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України.

Однак, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, передбачених ст. 122 КАС України, та унеможливлення процесуальної диверсії з боку позивача, суд зобовязує позивача направити одного з своїх представників, оскільки з матеріалів справи вбачається, що їх у нього декілька, в судове засідання, яке відбудеться 08.08.14р.

Керуючись статтями 41, 71, 120, 128, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відкласти розгляд справи на 08 серпня 2014 року о 13:50 годин, судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, 4, зала №9.

Особи, які беруть участь у справі, або їх представники допускаються до участі у судовому засіданні при наявності документа, що посвідчує особу кожного, та документа, що засвідчує повноваження їх представників.

Особам, які беруть участь у справі, надіслати повістки про виклик у судове засідання.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена.

Суддя ОСОБА_7