Справа № 818/3522/15
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 р. Справа № 818/3522/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кононенко Є.Є.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3522/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Глухів"

до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Глухів" (далі по тексту позивач, ТОВ "Телерадіокомпанія "Глухів") звернулось до суду з позовом до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту відповідач, Глухівської ОДПІ), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Глухівської ОДПІ щодо відмови у реєстрації з 01.10.2015 р. ТОВ «Телерадіокомпанія «Глухів»» платником єдиного податку 3 (третьої) групи та визнати протиправною бездіяльність і зобовязати Глухівську ОДПІ зареєструвати з 01.10.2015 р. позивача платником єдиного податку 3 (третьої) групи і внести відповідні записи до реєстру платників єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.09.2015 р. ТОВ «Телерадіокомпанія «Глухів»» звернулося до відповідача з заявою щодо застосування підприємством спрощеної системи оподаткування з 01.10.2015 року.

Листом від 14.09.2015 року відповідач відмовив позивачеві у застосуванні спрощеної системи оподаткування, обґрунтовуючи відмову тим, що позивач є субєктом господарювання, що здійснює ліцензовану діяльність з надання послуг звязку і згідно п.295.1.5 ПКУ не може застосувати спрощену систему оподаткування.

Позивач вважає рішення і бездіяльність відповідача протиправними з огляду на наступне.

Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пункт 291.4 статті 291 цього ж Кодексу визначає, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - субєкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень;

Відповідно п. 291.4 ст. 291 ПКУ не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп:

- суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють:

8) діяльність з надання послуг пошти (крім кур'єрської діяльності) та зв'язку (крім діяльності, що не підлягає ліцензуванню);

Суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Перехід на спрощену систему оподаткування суб'єкта господарювання, зазначеного в абзаці першому цього підпункту, може бути здійснений за умови, якщо протягом календарного року, що передує періоду переходу на спрощену систему оподаткування, суб'єктом господарювання дотримано вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу.

До поданої заяви додається розрахунок доходу за попередній календарний рік, який визначається з дотриманням вимог, встановлених цією главою.

При цьому якщо суб'єкт господарювання протягом календарного року, що передує року обрання спрощеної системи оподаткування, самостійно прийняв рішення про припинення фізичної особи - підприємця, то при переході на спрощену систему оподаткування до розрахунку доходу за попередній календарний рік включається вся сума доходу, отриманого такою особою в результаті провадження господарської діяльності за такий попередній календарний рік.

Форма розрахунку доходу за попередній календарний рік, що передує року переходу на спрощену систему оподаткування, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма та порядок подання заяви встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Реєстрація субєкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації субєкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобовязаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобовязаний надати протягом двох робочих днів з дня подання субєктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена субєктом господарювання у встановленому порядку.

Підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації субєкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

- невідповідність такого субєкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

- наявність у субєкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобовязань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

- недотримання таким субєктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.»

Згідно ст.42 Закону України «Про телекомунікації» діяльність у сфері телекомунікацій здійснюється за умови включення до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних ліцензій та/або дозволів.

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності у сфері телекомунікацій:

1. надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку:

- місцевого;

- міжміського;

- міжнародного;

2. надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв'язку:

- місцевого;

- міжміського;

- міжнародного;

3. надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку;

4. надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

ТОВ «Телерадіокомпанію «Глухів»» згідно рішення НКРЗ України від 16.12.2010 р. №579 внесено до реєстру операторів (провайдерів) телекомунікацій, що є необхідною і достатньою підставою для здійснення діяльності у сфері телекомунікацій, згідно ч.1 ст.42 Закону України «Про телекомунікації».

Позивач здійснює діяльність провайдера програмної послуги на підставі ліцензії, виданої відповідно до ст.40 Закону України «Про телебачення та радіомовлення». Але, ліцензійні види діяльності у сфері телекомунікацій, передбачені ч.7 ст.42 Закону України «Про телекомунікації», позивач не здійснює.

Як зазначено у листі ОСОБА_2 з питань телебачення та радіомовлення: «Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про ОСОБА_2 раду України з питань телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є ОСОБА_2 рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про ОСОБА_2 раду України з питань телебачення і радіомовлення» регуляторний орган уповноважений здійснювати ліцензування провайдерів програмної послуги, діяльність яких полягає у наданні абонентам можливості перегляду пакетів програм, використовуючи для передавання цих програм ресурси багатоканальних телемереж. Чинне законодавство не надає ОСОБА_2 ралі повноважень щодо ліцензування діяльності у сфері звязку, відтак діяльність провайдера програмної послуги не є діяльністю з надання послуг звязку.»

У листі члена ОСОБА_2 комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку і інформатизації ОСОБА_3, зокрема, зазначено, що оскільки вид діяльності з надання послуг доступу до Інтернет та/або з технічного обслуговування та експлуатації власних телекомунікаційних мереж...не входить до переліку видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, визначеному частиною сьомою статті 42 Закону, необхідність отримання ліцензії на вказаний вид діяльності відсутня.

Таким чином, позивач вважає, що рішення відповідача щодо відмови у реєстрації з 01.10.2015 року позивача платником єдиного податку 3 (третьої) групи і бездіяльність відповідача щодо невнесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку є протиправними, та порушують вимоги ч.2 ст.19 Конституції України, п. 291.3 ст.291. п.п. 299.1, 299.3 ст.299 Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.09.2015 р. ТОВ «Телерадіокомпанія «Глухів»» звернулася до Глухівської ОДПІ з заявою щодо застосування підприємством спрощеної системи оподаткування з 01.10.2015 року (а.с. 6).

14.09.2015 року відповідачем прийнято рішенням, яким ТОВ «Телерадіокомпанія «Глухів»» відмовлено у застосуванні спрощеної системи оподаткування, обґрунтовуючи відмову тим, що позивач є субєктом господарювання, що здійснює ліцензовану діяльність з надання послуг звязку і згідно п.295.1.5 ПКУ не може застосувати спрощену систему оподаткування. (а.с. 12).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що позивач не має права бути платником єдиного податку, оскільки здійснює діяльність, яка за своєю суттю є діяльністю з надання послуг звязку, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів п. п. 8 п. 291.5.1 ст. 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність з надання послуг пошти (крім кур'єрської діяльності) та зв'язку (крім діяльності, що не підлягає ліцензуванню), не можуть бути платниками єдиного податку.

Положеннями розділу І ОСОБА_2 класифікатора України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 457 від 11.10.2010 р., передбачено, що класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є статистичним інструментом для впорядкування економічної інформації. Водночас Класифікація є механізмом спільної мови, що має використання в багатьох інших, нестатистичних сферах (соціальному та податковому регулюванні, ліцензуванні, системі тарифів тощо).

Згідно з ОСОБА_2 класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010" клас 60.10 "Діяльність у сфері радіомовлення", клас 60.20 діяльність у сфері телевізійного мовлення розділу 60 "Діяльність у сфері радіомовлення та телевізійного мовлення", клас 61.10 "Діяльність у сфері проводового електрозвязку" та 61.20 "Діяльність у сфері безпроводового електрозвязку" розділу 61 "Телекомунікації (електрозвязок)" - належить до секції J "Інформація та телекомунікації".

Згадані у КВЕД ДК 009:2010 класи відповідають групі 64.2 "Діяльність звязку" розділу 64 "Діяльність пошти та звязку", групі 72.4 "Діяльність повязана з банками даних" розділу 72 "Діяльність у сфері інформатизації" та групі 92.2 "Діяльність у сфері радіомовлення та телебачення" розділу 92 "Діяльність у сфері культури та спорту, відпочинку та розваг".

Приписами ст. 3 Закону України "Про телекомунікації" визначено, що сфера телекомунікацій є складовою частиною галузі звязку України. Телекомунікації (електрозвязок) це передавання, випромінювання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь - якого роду по радіо, проводових, оптичних або інших електромагнітних системах (стаття 1 Закону).

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що, діяльністю з надання "послуг звязку" в розумінні Податкового кодексу України, є діяльність, повязана з передачею, випромінюванням або прийманням знаків, сигналів, письмового тексту, зображень і звуку або будь-якої інформації за допомогою провідних, радіо-, оптичних чи інших електромагнітних систем.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД: діяльність у сфері телевізійного мовлення (60.20), та має ліцензію провайдера програмної послуги серії НР № 1292-п, видану ОСОБА_2 радою України з питань телебачення і радіомовлення (а.с. 13).

Таким чином, визначена позивачем діяльність у сфері телевізійного мовлення (60.20), на які попередньо було отримано ліцензії ОСОБА_2 ради з питань телебачення і радіомовлення, містить у собі складові поняття зв'язок та послуги зв'язку.

За таких обставин, суд вважає, що позивач не може бути платником єдиного податку, оскільки здійснює діяльність, яка за своєю суттю є діяльністю з надання послуг звязку, що підлягає ліцензуванню.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо скасування рішення Глухівської ОДПІ щодо відмови у реєстрації з 01.10.2015 р. ТОВ «Телерадіокомпанія «Глухів»» платником єдиного податку 3 (третьої) групи та визнати протиправною бездіяльність і зобовязати Глухівську ОДПІ зареєструвати з 01.10.2015 р. позивача платником єдиного податку 3 (третьої) групи і внести відповідні записи до реєстру платників єдиного податку є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Глухів" до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 09.11.2015 року.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук