Справа № 806/2913/15
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м.Житомир справа № 806/2913/15

час прийняття: 11 год. 35 хв. категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Павлюк В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування вимоги,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати вимогу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № Ф-445-17 від 12 травня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що контролюючим органом сформовано вказану вимогу, згідно з якою від неї вимагається сплатити заборгованість у розмірі 15712, 93 грн., яка виникла внаслідок несплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. ОСОБА_1 вважає, що при формуванні вимоги № Ф-445-17 від 12 травня 2015 року Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області було порушено вимоги статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки сума недоїмки нарахована на підставі даних Пенсійного фонду без проведення самостійного розрахунку. Крім того, оспорювана вимога як виконавчий документ не відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", бо не містить посилання на рішення, на підставі якого її видано.

Позивачка і її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити. Пояснив, що вимога № Ф-445-17 від 12 травня 2015 року Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області сформована у повній відповідності до норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-445-17 від 12 травня 2015 року, якою зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску, що виникла станом на 30 квітня 2015 року, у сумі 15712, 93 грн.

Не погоджуючись із зазначеною вимогою, позивачка подавала на неї первинну скаргу, яка на підставі рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № 390/14/06-30-10-07-07 від 25 червня 2015 року залишена без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірній вимозі суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до пункту 4 частини першої вказаної статті, платниками єдиного внеску є також фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Визначення недоїмки міститься у пункті 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідно до якої це - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пунктах 2, 4 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у частині подання Звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до фіскальних органів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до фіскальних органів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

ФО - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04 липня 2013 року № 406-VІІ внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, з 01 жовтня 2013 року адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється органами доходів і зборів України.

Пунктом 3 частини 1 статті 14 Закону передбачено, що органи доходів і зборів зобов'язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в поданих позивачкою звітах за формою згідно з додатком 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок нараховувався на 1 застраховану особу, якій виплачувалася заробітна плата, в розмірі 36,8 % відповідно до класу професійного ризику виробництва 5.

Звіт за формою згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивачка не подавала, єдиний соціальний внесок за себе не сплачувала. При цьому документи і докази, на підставі яких вона звільняється від сплати за себе єдиного соціального внеску, позивачкою не надані.

Згідно з карткою особового рахунку платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, станом на 30 квітня 2015 року за кодом платежу 7104000 "Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" рахувалася недоїмка по єдиному соціальному внеску у сумі 15712, 93 грн.

У зв'язку з переходом повноважень щодо адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування управлінням Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області було передано Бердичівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області перелік боржників по сплаті єдиного соціального внеску для забезпечення погашення заборгованості, серед яких і фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з наявною станом на 01 жовтня 2013 року недоїмкою у розмірі 6960, 48 грн.

Відповідно до частини 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця).

У зв'язку з невиконанням позивачкою свого обов'язку щодо сплати за себе єдиного соціального внеску за період з жовтня 2013 року по березень 2015 року утворилася заборгованість у сумі 8752, 45 грн., визначена з врахуванням наведених правових норм і розмірів мінімальної заробітної плати за цей період.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Наведена правова норма кореспондує пункту 6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року № 455 (у редакції, чинній на момент формування вимоги, далі - Інструкція № 455).

Також у пункті 6.3 вказаної Інструкції визначено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 455, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до абзаців 3, 4 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, станом на 30 квітня 2015 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яка обрала спрощену систему оподаткування, утворилася недоїмка по єдиному соціальному внеску у розмірі 15712, 93 грн.

Натомість, позивачкою доказів сплати вказаної заборгованості надано не було, а також не наведено жодних переконливих доказів на спростування встановлених судом обставин.

Більш того, законодавством передбачено обов'язок самостійно сплачувати єдиний внесок у встановлених порядку, сумах, строках і не встановлено обмежень з приводу визначення недоїмки на підставі наданих органами Пенсійного фонду відомостей.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимога Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № Ф-445-17 від 12 травня 2015 року сформована відповідно до норм податкового законодавства, а позовні вимоги про її скасування є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки про невідповідність оспорюваної вимоги як виконавчого документа положенням статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" через відсутність у ній посилання на рішення, на підставі якого її сформовано, у зв'язку з тим, що форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) встановлена Інструкцією № 455 і виключно у разі додержання цієї форми вимога набуває статусу виконавчого документа.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 09 листопада 2015 р.