Справа № 810/1883/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/1883/15 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «УКпостач» до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.04.2011 №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.04.2011 №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем до контролюючого органу були подані податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад та грудень 2010 року, в яких визначив суми податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, за вересень 2010 року у сумі 1122895,00 грн, жовтень 2010 року - 4949675,00 грн, листопад 2010 року - 4142162,00 грн, грудень 2010 року - 565735,00 грн.

В подальшому посадовою особою Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок в банку за вересень, жовтень, листопад та грудень 2010 року, які виникли за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувались у серпні, вересні, жовтні та листопаді 2010 року з врахуванням додаткових матеріалів, отриманих в ході проведення співставлення Детальної інформації по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України; за наслідками перевірки складено акт від 28.03.2011 №105/07-00/30169718.

Актом перевірки встановлені порушення п. 1.8 ст. 1, пп. 7.2.1 п. 7.2, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на 395148,60 грн, у тому числі за серпень 2010 року на 175739,41 грн, вересень 2010 року - 139227,04 грн, жовтень 2010 року - 12233,51 грн, листопад 2010 року на 67948,64 грн, та як наслідок до завищення бюджетного відшкодування на 395148,60 грн, у тому числі за вересень 2010 року на 175739,41 грн, жовтень 2010 року - 139227,04 грн, листопад 2010 року - 12233,51 грн, грудень 2010 року - 67948,64 грн.

В обґрунтування завищення податкового кредиту орган державної податкової служби посилається на те, що в податкових накладних, які видані позивачу контрагентами - ТОВ «УПК- Харьківзбут», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ін-Тайм», зазначені недостовірні дані щодо їх місця розташування, оскільки вказані контрагенти не знаходяться за зазначеними в податкових накладних адресах. Також, в акті контролюючим органом зазначено про встановлені розбіжності за результатами співставлення декларування податкових зобов'язань та податкового кредиту між позивачем та ТОВ «ЮГ Метпром», що на його думку свідчить про неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту у листопаді 2010 року 65479,43 грн.

11.04.2011 СДПІ в м. Сімферополі винесено податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 395148,60 грн, та у зв'язку із тим, що заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані у сумі 46400,83 грн до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 11600,21 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, а висновки акту перевірки не знайшли свого підтвердження, тому останній має право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем (покупець) та ТОВ «ПФС» (постачальник) укладено договір від 20.01.2011 №2001/ЗП-1, відповідно до якого останній зобов'язується виготовити та поставити продукцію виробничо - технічного призначення. Продукція виготовляється на підставі письмового замовлення покупця. Заказ повинен містити в собі: найменування, кількість продукції, що виготовляється, та строки її постачання.

На виконання умов договору позивачем надані рахунки, замовлення постачальнику (на переробку), завдання на виробництво, видаткові та податкові накладні, акти здачі - приймання робіт (надання послуг), платіжні доручення та реєстр банківських документів.

Крім того, між позивачем (вантажовідправник або вантажоодержувач) та ТОВ «Ін - Тайм» (перевізник) укладений договір надання послуг з перевезення вантажу від 30.09.2010 №003/20/3-343, відповідно до якого останній організовує та забезпечує транспортування вантажів та їх видачу вантажоодержувачу на умовах, передбачених цим договором, Правилами пакування вантажів ТОВ «Ін-Тайм», та Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані рахунки на оплату, акт здачі - прийняття робіт (надання послуг), податкова накладна, платіжні доручення.

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «УПК - Харьковзбит» (постачальник) укладено договір постачання від 02.08.2010 №42-2/08-10-ХБ, відповідно до якого останній зобов'язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити комплектуючі для устаткування для охолодження та розливу пива та напоїв, бочки КЕГ, а також інші товари, сировину та матеріали, що використовуються у харчовій та пивній промисловості для виробництва пива та реалізації пива та напоїв. Ціна за одиницю, асортимент, номенклатура, кількість та загальна вартість партії товару зазначається в товарних (видаткові) накладних, затвердженими сторонами. Покупець самостійно та за свій рахунок здійснює доставку товару на свій склад.

Позивачем на підтвердження виконання умов договору надані замовлення, видаткові накладні, податкові накладні, платіжне доручення, відповідно до яких він придбав устаткування.

07.07.2009 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Юг Метпром» (постачальник) укладено договір постачання №003/20/2-190, відповідно до якого останній зобов'язується поставити та передати у власність позивачу сталь оцинковану згідно специфікаціям. Номенклатура, кількість та ціна товару зазначається в специфікаціях, які узгоджуються сторонами та додаються до договору у формі додатка та є його невід'ємною частиною.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані замовлення, рахунки - фактури, видаткові та податкові накладні; на підтвердження транспортування товару позивачем надані акти виконаних робіт, товарно - транспортні накладні

Як встановлено судом першої інстанції, всього за серпень - листопад 2010 року позивачем оплачено за товари та послуги за вказаними договорами суму в загальному розмірі 2370704,45 грн, в тому числі ПДВ 395117,37 грн.

Положеннями підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Пунктом 7.5 статті 7 Закону визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У відповідності підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг) (підпункт 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином оформленої податкової накладної.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, право платника податку на бюджетне відшкодування податку на додану вартість обмежується лише сумами податку, які фактично сплачені ним у попередніх податкових періодах на користь постачальників товарів/послуг або до Державного бюджету України (у разі перевищення сум податкового кредиту над сумами податкових зобов'язань відповідного звітного податкового періоду).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, факт постачання ТОВ «УПК-Харківзбут», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ін-Тайм» та ТОВ «Юг Метпром» на користь позивача товарів та надання послуг підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про виконані послуги та поставлені товарно-матеріальні цінності, їх кількісне та вартісне вираження; придбані товари та послуги використовувалися позивачем у власній господарській діяльності; право на формування податкового кредиту підтверджується податковими накладними.

Також, я вірно встановлено судом першої інстанції, у період вчинення господарських операцій з зазначеними вище контрагентами останні були зареєстровані у встановленому законом порядку платниками податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що жодних доказів стосовно внесення державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу або про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням у період виконання ТОВ «УПК-Харківзбут», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ін-Тайм» та ТОВ «Юг Метпром» на користь позивача господарських зобов'язань контролюючим органом суду не надано.

При цьому, на думку колегії суддів, не встановлення місцезнаходження юридичної особи не може бути підставою для позбавлення права на податковий кредит, та, як наслідок, на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, висновки акту перевірки не знайшли свого підтвердження в судовому порядку, тому суд першої інстанції обґрунтовано встановив протиправність податкового повідомлення - рішення від 11.04.2011 №.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 09.11.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.