Справа № 813/3926/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року №813/3926/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом старшого дільничного інспектора сектору ДІМ Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконними та скасування наказів №1501 від 25.05.2015 року, №229 від 26.06.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший дільничний інспектор сектору ДІМ Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області капітан міліції ОСОБА_1 (надалі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконними та скасування наказів №1501 від 25.05.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Дрогобицького та Бориславського МВ ГУМВС», №229 від 26.06.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного інспектора міліції Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_3».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що жодних порушень службової дисципліни, неналежного виконання службових обовязків не допускав, систематичне невиконання ним своїх посадових обовязків не доведено, а тому притягнення до дисциплінарної відповідальності не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між ним та безпосереднім його керівництвом.

Ухвалою судді від 29.07.2015 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

У звязку із виконанням позивачем вимог ухвали від 29.07.2015 року, ухвалами судді від 13.08.2015 року було відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою судді від 13.08.2015 року було відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

У судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненнях до неї, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів проти позовних вимог заперечила та просила суд у позові відмовити повністю, з підстав, що вказані у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Судом із матеріалів справи встановлено, що у відповідності до графіку ГУМВС України у Львівській області від 03.04.2015 року, в період з 20 по 29 квітня 2015 року в територіальних МРВ області було проведено кущові наради секторів ДІМ по підсумках результатів роботи за 3 місяці 2015 року. Так, 29.04.2015 року було проведено кущову нараду СДІМ Дрогобицького МВ із керівництвом УДІМ ГУМВС України у Львівській області по результатах роботи СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС за 3 місяці 2015 року.

В ході проведення кущової наради встановлено, що ряд працівників сектору ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС показали неналежні результати роботи по основних напрямках службової діяльності, що підтверджується протоколом оперативної наради від 29.04.2015 року.

З огляду на виявлення на кущовій нараді порушень, що виразились у неналежному виконанні службових обовязків деякими працівниками СДІМ підрозділів ГУМВС, на підставі наказу ГУМВС №1329 від 12.05.2015 року було проведено службове розслідування.

За наслідками службового розслідування, було складено висновок і затверджено такий начальником ГУМВС України у Львівській області 21.05.2015 року.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що ряд працівників сектору ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС показали неналежні результати роботи по основних напрямках службової діяльності, зокрема, старший ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС капітан міліції ОСОБА_1 за 3 місяці 2015 року розкрив 3 кримінальні правопорушення, склав 6 адміністративних протоколів, встановлено 1 «формальний» нагляд з ініціативи міліції, відвідав лише 5 помешкань громадян й розглянув лише 11 заяв та повідомлень.

Водночас, у висновку службового розслідування від 21.05.2015 року було зафіксовано, що такими своїми діями (бездіяльністю) позивачем порушено вимоги наказу МВС України від 11.11.2010 року №550 «Про затвердження інструкції з організації роботи дільничних інспекторів міліції в системі МВС України» та від 04.11.2003 року №1303 «Про затвердження Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами звільненими з місць позбавлення волі» і рекомендовано прийняти рішення про притягнення, окрім інших, ОСОБА_1К до дисциплінарної відповідальності, однак, враховуючи перебування останнього у черговій відпустці за 2015 рік, вирішити дане питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності після виходу позивача на службу.

У подальшому, на підставі висновку службового розслідування від 21.05.2015 року Головним управлінням МВС України у Львівській області було видано наказ №1501 від 25.05.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Дрогобицького та Бориславського МВ ГУМВС», яким у тому числі притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, однак питання щодо застосування дисциплінарного стягнення до позивача було відтерміновано до моменту виходу останнього на службу.

Після виходу ж позивача на службу, на виконання п.п.2.1, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230 та наказу ГУМВС України у Львівській області від 25.05.2015 року №1501 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Дрогобицького та Бориславського МВ ГУМВС» 25.06.2015 року начальником Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області було призначено службове розслідування.

Однак, позивач відмовився від дачі будь-яких пояснень по проведенню наради за підсумками результатів роботи за 3 місяці 2015 року та ознайомлюватись із наказом ГУМВС України у Львівській області від 15.05.2015 року №1501, про що 25.06.2015 року складено т.в.о.заступника начальника відділу начальником МГБ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 та начальником СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 акт відмови від дачі пояснень старшого дільничного інспектора сектору ДІМ Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1.

Згідно із висновком службового розслідування по кущовій нараді сектору дільничних інспекторів від 26.06.2015 року, затвердженим начальником Дрогобицького ГУМВС України у Львівській області, рекомендовано попередити позивача про неповну посадову відповідність.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.06.2015 року начальником Дрогобицького МВ ГУМВС було винесено наказ №229 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного інспектора міліції Дрогобицького МВ ГУМВС ОСОБА_1».

Надаючи правову оцінку оскаржуваним наказам, суд виходить з наступного.

Сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (надалі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У відповідності до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно із частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно глави 2 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС 11.11.2010 року №550, основними завданнями працівників служби дільничних інспекторів міліції передбачено:

-проведення загальної та індивідуальної профілактичної роботи серед жителів адміністративної дільниці. Охорона громадського порядку та забезпечення громадської безпеки на території, що обслуговується (п.2.1); -робота з населенням та громадськими формуваннями на адміністративній дільниці щодо охорони громадського порядку та громадської безпеки, профілактики правопорушень та боротьби зі злочинністю (п.2.2); -участь разом з іншими службами та підрозділами органів внутрішніх справ у виявленні, попередженні, припиненні адміністративних правопорушень та злочинів, а також у розкритті злочинів, учинених на території адміністративної дільниці (п.2.3).

В силу вказаного Положення обовязками дільничного інспектора міліції, окрім іншого, визначено, що дільничний інспектор міліції: -повинен постійно вивчати та аналізувати оперативну обстановку на адміністративній дільниці (п.9.1); -повинен попереджувати, виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати в межах своїх повноважень провадження у справах про адміністративні правопорушення (п.9.4); -повинен проводити профілактично-розяснювальну роботу серед населення з метою формування у свідомості громадян, особливо молоді, правової культури, негативного ставлення до суспільно небезпечних явищ (п.9.6).

Як на неналежне виконання особистих службових обовязків відповідач посилається на порушення п.10.7 Положення, згідно якого, кожний дільничний інспектор міліції веде Паспорт дільниці, у якому зосереджуються відомості, що характеризують соціально-економічні, демографічні та інші особливості дільниці, дані про стан злочинності, організацію охорони громадського порядку, а також інша інформація, необхідна для виконання покладених на нього обовязків. При переведенні на іншу адміністративну дільницю, або переведенні на іншу посаду ДІМ здає таку разом із паспортом дільниці. Про приймання-здавання дільниці робиться спеціальна позначка в паспорті на дільницю (п. 10.4).

Зважаючи на те, що паспорт на адміністративну дільницю, де ДІМ станом на день накладення дисциплінарного стягнення був ОСОБА_1 зареєстрований в канцелярії Дрогобицького МВ ГУМВС 2015 року, суд, позитивно оцінюючи твердження відповідача, вважає, що будучи ДІМ даної адміністративної дільниці позивач не мав такого взагалі, відповідно такий паспорт заведений і не був з часу приступлення ним до виконання своїх обовязків.

Відповідно до п.10.5 глави 10 Положення, дільничний інспектор міліції працює за особистим планом, складеним у робочому зошиті на кожен тиждень з урахуванням оперативної обстановки та наявності на виконанні кореспонденції. Робочий зошит ведеться в довільній формі, реєструється в секретаріаті (канцелярії) міськрайоргану внутрішніх справ. Аркуші робочого зошита повинні бути пронумеровані, прошиті та скріплені печаткою.

Як зясовано судом із матеріалів справи, а саме - із відповіді завідуючої канцелярією Дрогобицького МВ ГУМВС від 16.10.2015 року, ОСОБА_1 в період з травня 2013 року по 25.06.20015 року, перебуваючи на посаді ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС, робочий зошит на кожен тиждень не реєстрував.

Главою 10 Положення передбачено організацію роботи дільничного інспектора міліції на адміністративній дільниці, згідно із п.10.10 якого, установлюються приймальні дні населення на кожній дільниці у вівторок з 09.00 до 11.00, четвер - з 18.00 до 21.00, суботу - одним із дільничних інспекторів міліції адміністративної зони з 10.00 до 13.00 у службовому приміщенні старшого дільничного інспектора.

Загалом, слід зазначити, що результати роботи дільничного інспектора оцінюються за: -рівнем довіри населення, яке проживає на адміністративній дільниці, до його службової діяльності; -участю у наданні допомоги громадянам у реалізації їхніх прав і законних інтересів, сприянні державним органам, підприємствам, установам та організаціям у виконанні покладених на них законом обовязків; -своєчасним, якісним та повним розглядом звернень громадян; -реальним станом громадського порядку та вжиттям заходів для його стабілізації; -участю в місцевих заходах щодо усунення причин і умов, що призводять до вчинення правопорушень; -якістю проведення профілактичної роботи з особами, які перебувають на обліках в органах внутрішніх справ; -ефективністю залучення до профілактичної роботи громадських помічників, населення та громадських формувань; -станом особистої та обліково-реєстраційної дисципліни; -формуванням позитивного авторитету служби дільничних інспекторів міліції.

Крім того, оцінюється вміння використання можливостей у попередженні правопорушень, передбачених Законами України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», «Про попередження насильства у сімї», «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону».

Тож, зважаючи на те, що результати роботи дільничного інспектора оцінюються за вищевказаними критеріями, із матеріалів службового розслідування вбачається, що самими ж представниками громадськості було виявлено та винесено на заслуховування й обговорення оперативної наради проблемне питання, а саме - неналежне здійснення особистого прийому громадян позивачем. Даний факт підтверджується також зверненням із заявою до Дрогобицького МВ ГУМВС селищного голови с.Станиця Дрогобицького району Львівської області у 2013 році, в якій останній просить поміняти ДІМ, оскільки ОСОБА_1 не справляється із своїми функціональними обовязками. Крім того, згідно відповіді начальника СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС від 16.10.2015 року, ОСОБА_1 до керівництва із рапортами про наявність обєктивних причин неможливості ним повноцінно виконувати свої функціональні обовязки, тобто здійснювати особистий прийом громадян не звертався.

В силу п.10.11 Положення, усі звернення під час особистого прийому громадян заносяться дільничним інспектором міліції до журналу обліку особистого прийому громадян дільничним (старшим дільничним) інспектором міліції (додаток 3) і реєструються, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та наказу МВС від 14.04.2004 року №400 «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.05.2004 року за №571/9170.

Згідно відповіді завідуючої канцелярією Дрогобицького МВ ГУМВС від 16.10.2015 року, ОСОБА_1 в період з травня 2013 року по 25.06.2015 року, перебуваючи на посаді ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС журнал особистого прийому громадян не реєстрував.

Відповідно до п.10.12 Положення, дільничний інспектор міліції здійснює поквартирний та подвірний обхід помешкань громадян відповідно до методики проведення поквартирного (подвірного) обходу (додаток 4) з обовязковим врученням візитних карток і памяток з профілактики злочинів. Результати обходу використовує в попереджувально-профілактичній роботі.

З інформації безпосереднього начальства позивача, показань свідків та матеріалів службового розслідування вбачається, що останній здійснив особистий обхід лише 5 помешкань громадян, що, на переконання суду, суттєво відрізняється від виконання аналогічних обовязків іншими ДІМ цього ж міськвідділу міліції, що підтверджується довідкою про результати службової діяльності ДІМ за 3 місяці.

Згідно п.12.3 глави 12 Положення, старший дільничний інспектор міліції у межах адміністративної зони безпосередньо зобовязаний не менше одного разу на місяць перевірку осіб, які перебувають на обліку дільничних інспекторів міліції.

Відповідно до Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань 04.11.2003 року №1303/203, дільничні інспектори міліції контролюють дотримання піднаглядними правил адміністративного нагляду (п.3.1 п.п.3.1.4); дільничні інспектори міліції та працівники карного розшуку зобовязані проводити індивідуально-попереджувальну роботу з піднаглядним з метою запобігання випадкам ухилення його від адміністративного нагляду. У разі отримання відомостей про наміри піднаглядного ухилитися від адміністративного нагляду або вчинити правопорушення викладають начальнику міськ-, райвідділу внутрішніх справ пропозиції щодо посилення контролю за поведінкою і способом життя такої особи (п.5.3); контроль за додержанням піднаглядним правил адміністративного нагляду і встановлених судом обмежень дій піднаглядного здійснюється дільничними інспекторами міліції у взаємодії з працівниками карного розшуку, інших служб і підрозділів із суворим дотриманням прав особи на повагу до її приватного та сімейного життя, недоторканості житла і таємниці листування.

Згідно тверджень представника відповідача, ці вимоги Положень та інструкції позивачем також були порушені, адже як підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 на обслуговуваній адміністративній дільниці позивача мав місце факт здійснення повторного злочину особою, що вийшла з місць позбавлення волі, щодо якої позивачем не здійснювався нагляд та відповідні профілактичні заходи.

Більш того, відповідно до п.5.7 Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань 04.11.2003 року №1303/203, під час реєстрації з піднаглядним проводиться бесіда профілактичного характеру, про що складається довідка за формою, визначеною додатком 14 цієї Інструкції.

У той же час, як вбачається із посадової інструкції старшого ДІМ СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_1, що затверджена начальником Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області 01.01.2015 року, позивач зобовязаний проводити індивідуальну попереджувальну роботу з правопорушниками, своєчасно розглядати скарги, заяви та звернення громадян, тобто здійснювати особистий прийом громадян, однак службовим розслідуванням було встановлено неналежне здійснення особистого прийому громадян ДІМ.

Отже, судом встановлено у процесі розгляду справи, що такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС 11.11.2010 року №550 та Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань 04.11.2003 року №1303/203.

Однак, суд зазначає, що як на підставу для оскасування спірних наказів, позивач посилається у позовній заяві та у своїх доводах лише на порушення посадовими особами ГУМВС та Дрогобицького МВ ГУМВС вимог Інструкції про порядок проведення службового розслідування та вимог Дисциплінарного статуту ОВС, однак такі, на думку суду, є голослівними та не заслуговують увагу.

По-перше, позивачем не вказано, які саме порушення були допущені відповідачами при прийнятті рішень щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Водночас, твердження позивача про не ознайомлення його з наказом про призначення службового розслідування та проведення такого спростовуються тим, що у відповідності до п.п.6.3.5, 6.3.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, передбачено право особи щодо якої проводиться службове розслідування за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Таким чином, суд відзначає, що ознайомлення із наказом про призначення службового розслідування та із результатами його проведення є правом особи щодо якої воно здійснено, а не обовязком саме органу внутрішніх справ.

По-друге, ст.14 Дисциплінарного статуту передбачає, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Дане положення дублюється також і п.п.6.3.5 Інструкції про порядок проведення службового розслідування в ОВС України, згідно якого, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення.

Однак, поряд із цим, передбачено, що небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Так, як підтверджується матеріалами справи, у матеріалах службового розслідування наявні акти про відмову від дачі пояснень ОСОБА_1 від 17.06.2015 року та 25.06.2015 року.

Отже, судом зясовано, що в порядку ст.ст.13-16 Статуту відповідачами чітко дотримано порядок і строки накладення дисциплінарних стягнень на позивача, у передбачений законодавством термін проведено службові розслідування і винесено оскаржувані накази ГУМВС №1501 від 25.05.2015 року та Дрогобицького МВ ГУМВС №229 від 26.06.2015 року.

Так, суд зауважує, що при визначені позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачами враховано, що 15.01.2015 року до останнього уже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, зокрема, за неналежне виконання службових обовязків, що виразилось у порушенні вимог Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС 11.11.2010 року №550 і таке не знято та не оскаржено у встановленому законом порядку.

Більш того, законодавством передбачено чіткий порядок при оскарженні дисциплінарного стягнення.

Пунктом 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України визначено права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування.

Так, згідно п.п.6.3.6 п.6.3 глави 6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Частиною 6 статті 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що старший прямий начальник має право протягом одного місяця з дня оголошення особі рядового або начальницького складу наказу про накладення дисциплінарного стягнення посилити, а протягом року помякшити чи скасувати дисциплінарне стягнення, накладене підлеглим йому начальником, якщо встановлено, що воно не відповідає тяжкості вчиненого проступку.

Таким правом скористався і позивач, оскільки, не погоджуючись із застосованим до нього дисциплінарним стягненням, 16.07.2015 року та 23.07.2015 року він звертався до начальника ГУМВС. Це стало підставою для призначення повторного службового розслідування, яке відбулось на виконання наказу ГУМВС від 30.07.2015 року.

Таким чином, як вбачається із висновку службового розслідування від 10.08.2015 року за зверненнями позивача, у ході проведення даного службового розслідування були знову ж таки підтверджені факти порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні покладених на нього службових обовязків.

Тобто, висновком даного службового розслідування ще раз підтверджується факт порушення позивачем службової дисципліни, дотримання працівниками Дрогобицького МВ ГУМВС вимог Інструкції та Дисциплінарного статуту ОВС при проведенні службового розслідування та притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, відсутності порушень з боку посадових осіб відповідачів, а також відсутність підстав для відміни застосованого дисциплінарного стягнення.

Що стосується посилання позивача на неприязні стосунки із начальством, то слід зауважити те, що відношення до військової служби і службових обовязків, наявність у позивача стажу та значного досвіду роботи в ОВС, були оцінені не лише ним, а і зроблені висновки членами комісії із службового розслідування, яке проводилося відповідно до наказу ГУМВС України у Львівській області від 25.05.2015 року, з метою зясування причин та обставин можливого невиконання або недбалого ставлення до виконання службових обовязків, порушення вимог наказів МВС України та стверджується показаннями свідків. Так, за результатами службового розслідування було встановлено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 за що, як зазначалося уже вище його і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності «попереджено про неповну посадову відповідність».

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у п.53 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

На переконання суду, відповідачем у даній справі було обґрунтовано доведено правомірність винесення оскаржуваних наказів, у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а позивачем натомість не було належно обґрунтовано наявності підстав для визнання таких протиправними, а наведені доводи не можуть слугувати підставою для скасування в судовому порядку оскаржуваних наказів, оскільки визначення виду дисциплінарного стягнення особам, які допустили дисциплінарний проступок, є виключно повноваженнями УМВС України у Львівській області (дискреційними повноваженнями останнього), а відтак, суд не вправі підміняти собою вказаного субєкта владних повноважень за обставин доведення в судовому засіданні порушення позивачем службової дисципліни.

За таких встановлених фактичних обставин у справі суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 19, 69-72, 86, 94, 128, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений 09 листопада 2015 року.