Справа № 2759/12/2070
Суддя: Волкова Л.М.
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 квітня 2012 р. № 2-а- 2759/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Волкова Л.М., при секретарі судового засідання Добровольській М.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1, діє за дорученням від 01.09.11

представника відповідача ОСОБА_2, діє за дорученням № 380/9/10-014 від 26.03.12

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна-Рибсервіс» до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.02.12 № НОМЕР_1 повністю, скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.02.12 № НОМЕР_2 повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, в обґрунтування якого зазначив, що правочини були укладені та виконані сторонами угоди в повному обсязі, у відповідності до вимог діючого законодавства, у звязку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, та підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на відповідність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вимогам діючого законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна-Рибсервіс»зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Дзержинському районі міста Харкова, є платником ПДВ.

Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова, була проведена позапланова документальна невиїзна перевірка ТОВ «Україна-Рибсервіс»щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Сайрос»їх реальності та повноти відображення в обліку за квітень, травень 2011 року, за результатами якої був складений ОСОБА_2 перевірки № 545/2305/32030997 від 06.02.12 (а.с. 15-26, т. 1).

Відповідно до висновків ОСОБА_2 перевірки № 545/2305/32030997 від 06.02.12 р., відповідачем зроблено висновок про порушення п. 198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п. 201.1, п.201.4, ст. 201 Податкового кодексу України підприємством ТОВ «Україна-Рибсервіс»занижено податок на додану вартість за 2011 рік на загальну суму 468483,65грни., у тому числі за квітень на 214406,65 грн., за травень 2011 року на 254077,00 грн.; пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, пп. 138.5.1. п. 138.5 ст. 138, п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України підприємством ТОВ «Україна-Рибсервіс»занижено податок на прибуток на 538756,2 грн., у тому числі за 2-Й квартал 2011 року на 538756,2 грн. (а.с. 26, т. 1).

На підставі ОСОБА_2 перевірки № 545/2305/32030997 від 06.02.12р. Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова з посиланням на встановлені перевіркою порушення, було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.02.12, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 538756,0 грн., а також податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 23.02.12, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 468485,0 грн., з яких: 468484,0грн. за основним платежем, та 1,0 грн. за штрафними санкціями (а.с. 13-14, т. 1).

З дослідженого в судовому засіданні акту перевірки № 545/2305/32030997 від 06.02.12р. судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, слугували викладені в акті перевірки висновки відповідача про відсутність факту реального вчинення позивачем господарських операцій за травень, квітень 2011 рок із платником податків та зборів ТОВ «Сайрос»(а.с. 25).

Суд, перевіряючи цей висновок на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ «Україна-Рибсервіс» (покупець) та ТОВ «Сайрос»(постачальник) був укладений Договір поставки № 1105/1 від 11.05.17, відповідно до умов якого постачальник зобовязувався передавати у власність покупця морепродукти, пакети поліпропіленові, а покупець прийняти вказані товари та оплачувати їх вартість. (а.с. 27-28). Згідно з додатковою угодою до вказаного Договору сторонами було узгоджено, що поставка товару постачальником та його приймання покупцем здійснюється за адресою: вул. Орджонікідзе, 13, м. Бобринець. (а.с. 141, т. 1)

Позивачем на адресу ТОВ «Сайрос»було направлено заяву № 25/04 від 25.04.11 з переліком продукції, яку належить поставити. (а.с. 142, т. 1)

Судом встановлено, що на виконання Договору № 1105/1 від 11.05.17 ТОВ «Сайрос» було поставлено на адресу позивача морепродукти та пакети відповідно до видаткової накладної № 1 від 03.05.11, № 2 від 03.05.11, №3 від 03.05.11, № 4 від 03.05.11, № 2 від 01.04.11, № 5 від 01.04.11, № 4 від 01.04.11, № 3 від 01.04.11 (а.с. 29-36, т. 1).

Судом встановлено, що вказані товари на момент їх постави на адресу позивача перебували на складському зберіганні у ТОВ «Бобринецький завод продтоварів», відповідно до Договору складського зберігання від 01.07.10, укладеного між ТОВ «Сайрос»та ТОВ «Бобринецький завод продтоварів», у м. Бобринець. (а.с. 45-50, т. 1)

Вказаний вище товар було отримано Директором позивача, що підтверджується копіями накладних, а також документами, що підтверджують фактичне прибуття Директора позивача до м. Бобринець (а.с. 149-153, т. 1)

Вказаний вище товар, придбаний позивачем у ТОВ «Сайрос», було оприбутковано позивачем відповідно до даних бухгалтерського обліку. (а.с. 71-75, т. 1)

Судом встановлено, що придбаний позивачем у ТОВ «Сайрос»товар (морепродукти, пакети) було передано за Договором № 10/05-1 від 10.05.07 про виготовлення продукції з давальницької сировини до ТОВ «Бобринецький завод продтоварів». (а.с. 51-70, т. 1)

Щодо посилання представника відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних на переміщення товару від ТОВ «Сайрос»до позивача, суд вказує, що товар, який придбавався позивачем у ТОВ «Сайрос» не переміщувався, оскільки після його прийняття позивачем, був залишений за місцезнаходженням для подальшої переробки відповідно до Договору про виготовлення продукції з давальницької сировини.

Вартість вказаного вище товару була сплачена позивачем шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Сайрос»(а.с. 181, 187-204, 206-210, т. 1)

Судом встановлено, що податкові накладні № 2 від 03.05.11, № 1 від 03.05.11, № 3 від 03.05.11, № 4 від 03.05.11, № 2 від 01.04.11, № 3 від 01.04.11, № 4 від 01.04.11, № 5 від 01.04.11, отримані позивачем від ТОВ «Сайрос», за своєю формою та змістом в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства України (а.с. 37-44).

Судом встановлено, що вказані вище матеріальні цінності, придбані позивачем ТОВ «Сайрос», були використані у виробництві упакованих морепродуктів.

Судом встановлено, що виготовлені за договором про виготовлення продукції з давальницької сировини упаковані морепродукти були в подальшому реалізовані позивачем іншим контрагентам, що підтверджується копіям договорів поставки, товарно-товарно-транспортними накладними та ін. (а.с. 211-249, т. 1; а.с. 1-23, т. 2).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем та його контрагентом ТОВ «Сайрос»було фактично здійснено поставку товарно-матеріальних цінностей відповідно до умов укладеного Договору, які були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Факт реєстрації контрагента позивача платниками податку на додану вартість, а також той факт, що вказане підприємства - ТОВ «Сайрос»на момент складання на адресу позивача податкових накладних було зареєстровано органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платників податку на додану вартість, відповідачем не заперечується, в т.ч. і в акті перевірки, та матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом ТОВ «Сайрос»при укладанні і виконанні договорів купівлі-продажу взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно було віднесено до складу валових витрат суми витрат, сплачені у складі вартості товарів отриманих від ТОВ «Сайрос», а також правомірно було віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суми ПДВ сплачені у складі вартості товарів, придбаних у ТОВ «Сайрос».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що усі витрати позивача з оплати вартості придбання товарів були обєктивно необхідні позивачу для забезпечення власної господарської діяльності, передбаченої установчими документами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем витрати в сумі 1286439,9 грн. за квітень та 1524462 грн. за травень було правомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, за 2 квартал 2011 року, у повній відповідності до вимог ст. 138 Податкового кодексу України. А також, суд зазначає, що позивачем було правомірно віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суму 468483,65 грн., у повній відповідності до вимог ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідачем до суду не надано жодних доказів, що укладений між позивачем та контрагентом у спірних правовідносинах договір в судовому порядку оспорювався, є такими, що набули законної сили, рішення судів з приводу визнання вказаного договору недійсним.

Аналізуючи положення ст.ст. 54, 58, 76, 86 Податкового кодексу України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (Порядок № 985), суд приходить до висновку, що специфіка правових актів індивідуальної дії, які ухвалюються органами податкової служби у формі податкових повідомленьрішень з приводу самостійного визначення грошових зобовязань платників податків, полягає у тому, що фактичні підстави для ухвалення цих актів містяться в документальних результатах контролю за діяльністю платника податків (матеріалах перевірки), а правові підстави та владні приписи - безпосередньо в самих податкових повідомленнях - рішеннях.

Проте, в ОСОБА_2 перевірки № 545/2305/32030997 від 06.02.12 р. субєктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірним правочиноми про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємоповязаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірного правочину з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманого товару, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про порушення позивачем вимог діючого законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач не довів правомірності та обґрунтованості мотивів власного судження про відсутність факту вчинення правочинів укладених між позивачем та ТОВ «Сайрос».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поза увагою відповідача залишився той факт, що як контрагент позивача, так і позивач виконували умови вищевказаного договору, чим і підтвердили факт його укладення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність прийнятих відповідачем податкових повідомлень рішень від 23.02.12 № НОМЕР_2 та від 23.02.12 № НОМЕР_1 дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, з огляду на що вказані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрать з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Податковим кодексом України, Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженим наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 984, ст.ст. 11, 12, 51, 71, 72, 94, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст. 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна-Рибсервіс» до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.02.12 № НОМЕР_1 повністю.

3. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.02.12 № НОМЕР_2 повністю.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна-Рибсервіс»(ідентифікаційний код 32030997, місцезнаходження: вул. Новгородська, 11, к. 306, м. Харків,) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2150,0 (дві тисячі сто пятдесят грн. 0 коп.) грн.

5. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2012 року.

Суддя Волкова Л.М.