Справа № 2-а-167/2010
Суддя: Скудін В. Є.
Дата ухвалення: 2010-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2010 року Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі головуючого судді Скудіна В.Є.

при секретарі Фаустовій Н.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

третіх осіб - представника УПФУ в Першотравневому районі - ОСОБА_4, представника УПСЗН в Першотравневому районі - ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Мангуш, адміністративну справу

за позовом

ОСОБА_6 до відділення дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні у Першотравневому районі Донецької області» ,суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС і визнаний інвалідом П групи як такий, що втратив 70 відсотків працездатності. Крім того, позивач має акт, складений за формою Н-1 від 18 лютого 1992 року про виробничу травму, внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. Позивач вважає, що згідно з ЗУ «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на підприємстві ...» він має право на одноразову допомогу, а також на щомісячну грошову суму, яка компенсує частину його втраченого заробітку.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 просять суд визнати незаконною відмову відповідача про призначення одноразової допомоги у зв*язку з частковою втратою працездатності та щомісячну грошову суму, яка компенсує йому частину втраченого заробітку. Зобов*язати відповідача нарахувати та виплатити йому вказані суми з дня звернення до відповідача, тобто з 25.11.09 року. В обґрунтування своїх вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Його захворювання пов'язали з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС і видали акт за формою Н-1. ЛТЕК визнав його інвалідом Ш групи, а з 15.12.09 року інвалідом П групи з втратою 70 відсотків працездатності.

Він отримує грошові виплати у Пенсійному Фонді та в УПСЗН, але згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ст.60 вказано, що особам, які постраждали, мають надаватися і інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України. Тому він і звернувся з заявою до відповідача, але йому у вимогах було відмовлено.

Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування за дорученням ОСОБА_2 та ОСОБА_3О, що є керівником позовні вимоги не визнав та пояснив, що відшкодування шкоди особам постраждалим на ЧАЕС проводяться відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким передбачено, що держава бере на себе відповідальність за заподіяну шкоду громадянам і зобов'язується відшкодувати витрати за ушкодження здоров*я або втрату працездатності. Фінансування витрат пов'язаних з реалізацією ОСОБА_7 здійснюється за рахунок державного бюджету України. Виплати непрацюючим пенсіонерам проводяться органами УПСЗН та органами Пенсійного Фонду. Вони ж є некомерційною самокерованою організацією, що робить збір і акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої систему фінансування. ОСОБА_7 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування

...» не поширюються на осіб, здоров*ю яких заподіяно шкоду в результаті виконане^ робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Тому вони не мають правове підстав для прийняття акту складеного за формою Н-1, який не відповідає вимопщ чинного законодавства і призначення Малію страхових виплат.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідив подані докази в межах заявлених вимог (ст.11 КАС України), суд встановив наступне:

Згідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 12.11.$ року позивач був призваний на військові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; Згідно зі ст.10 ч.2 ЗУ «Про статус та соціальний захист ...» до військовослужбовців належать: особи..., призвані на військові збори... Згідно з копією трудової книжки, Малії на момент призову на військові збори не перебував у трудових відносинах ні з єдиною трудовою організацією, в договірних відносинах чи за контрактом.

Відповідно до положень статті 2 ЗУ № 1105-14, дія цього закону поширюється а осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізича осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб*єктів підприємниць! діяльності.

На час встановлення Малію стійкої втрати працездатності, діяли Правиі відшкодування власником підприємства, установи..., пов'язаних з виконанням над трудових обов'язків, затверджені Постановою КМУ від 23.06.93 року № 472 (зі змінами і' доповненнями до них, затверджених ПКМУ від 18.06.94 року № 492 ) (далі Правила).

Стаття 1 Правил передбачає, що підприємство несе матеріальну відповідальність з*, шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або..., пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок фізичного <щі психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці.

Таким чином, суд вважає, що аргументи позивача в частині того, що на момев» призову його на військові збори він знаходився у трудових відносинах з Донецьким ВЩ електрообладнання, база відпочинку «Сонячний берег» на посаді авто кранівника, нічи не підтверджуються, а навпаки, спростовуються вищевказаною копією трудової книжки!*

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов не доведеним.

Керуючись нормами Конституції України, ст.8, 71, 158, 159, 160, 162,163, 167 КАС України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасні» випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату' працездатності», «Про охорону праці», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків виробництві та професійних захворювань в Україні у Першотравневому районі Донецької області про виплату одноразової компенсації та щомісячної компенсації втрап» працездатності - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом І днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції м.Маріуполя Донецької облас* через Першотравневий районний суд.

Апеляційна скарга на постанови суду подається протягом 20 днів після поданії, заяви про апеляційне оскарження в тому ж порядку.

Суддя В.Є. Скудін