Справа № 619/3012/15-а
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/3012/15-а
провадження №2-а/619/108/15
УХВАЛА

02 листопада 2015 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ Харківської області, Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського МУЮ про визнання дій/бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

встановив

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії і постанови ВДВС Дергачівського РУЮ щодо закриття виконавчих проваджень про припинення чинності арешту майна боржника ОСОБА_2 та не відкриття виконавчих проваджень за виконавчими документами Дергачівського районного суду Харківської області протиправними та незаконними та скасувати зазначені постанови від 19.01.2015 року, 23.03.2015 року, 21.05.2015 року, про відмову у відкритті виконавчих проваджень на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22.06.2015 року; зобовязати ВДВС Дергачівського РУЮ здійснити примусове виконання ухвали суду від 06.12.2013 року, від 19.03.2015 року, від 22.06.2015 року; визнати дії і постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ від 24.06.2015 року про відмову у відкритті виконавчих проваджень протиправними та скасувати їх; зобовязати Дзержинський ВДВС Харківського МУЮ здійснити примусове виконання ухвали суду від 22.06.2015 року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 КАС України, адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Положеннями ч. 1 ст. 6 КАСУ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена законодавцем у ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до вказаної правової норми суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі: Закон № 606-XIV).

За змістом ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «про державну виконавчу службу»(ст. 2 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ст.ст. 7, 8 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Статтею 17 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема такі виконавчі документи:

виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений у ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якої ОСОБА_1 й звернулась до районного суду з вищезазначеною скаргою.

Відповідно до частини першої вказаної правової норми рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку (ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положення ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області зі скаргою на дії посадових осіб Відділу ДВС Дергачівського РУЮ Харківської області та Дзержинського відділу ДВС Харківського МУЮ, пов'язані з невиконанням ухвали Дергачівського районного суду від 06.12.2013 року, 19 березня 2015 року, 22.06.2015 року, постановлених у межах цивільних справ, що розглядалися Дергачівським районним судом Харківської області, у зв'язку з чим ця скарга відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 383 ЦПК України підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.5, п.6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом та немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1-3 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст.ст. 107, 109 Кодексу адміністративного судочинства України, - суддя

постановив

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ Харківської області, Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського МУЮ про визнання дій/бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії та роз'яснити позивачеві, що даний спір відноситься до цивільної юрисдикції.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати ОСОБА_1, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити ОСОБА_1, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. М. Нечипоренко