Справа № 2а/1212/1/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/24854/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 13 січня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою (з урахуванням остаточних уточнених позовних вимог) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання незаконними дій УМВС України в Луганській області щодо відмови у проведенні відповідних перерахунків пенсійного забезпечення, виплати компенсацій недорахованого та не компенсованого грошового забезпечення, зобов'язання вказаного відповідача провести перерахування пенсійного забезпечення до нарахованої суми на день звільнення зі служби та її компенсації, здійснити виплату недорахованого та не компенсованого грошового забезпечення у сумі 15452,70 грн., зобов'язання призначити та виплачувати щомісячну пенсію у сумі 2526,64 грн. з моменту звернення до суду.

Постановою Кремінського районного суду Луганської області від 13 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Визнано незаконними дії УМВС України в Луганській області по відмові позивачу у проведенні перерахунку пенсійного забезпечення, виплаті компенсації недорахованого та не компенсованого грошового забезпечення. Стягнуто з УМВС України Луганської області на користь ОСОБА_4 - 15452 грн.70 коп., які складаються з 7333 грн. 20 коп. недорахованої пенсії за період з 01.01.2006 року по 01.07.2010 року; 3873 грн. 56 коп. компенсації за не отриману пенсію за період з 01.01.2006 року по 01.07.2010 року; 4245 грн. 94 коп. компенсації за недоотримане грошове забезпечення по рішенню Ленінського райсуду м. Луганську від 30.05.2007 року. Зобов'язано ГУ ПФУ в Луганській області призначити та виплачувати щомісячну пенсію у сумі 2526,64 грн. з 20.01.2010 року, моменту звернення до суду з позовом.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідачі звернулись до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами, в яких просить їх скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, які надійшли до Вищого адміністративного суду України просить її залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційні скарги заявників підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером МВС України за вислугою років з 31.12.2005 року (звільнений 6 грудня 2005 року), що підтверджено копією посвідчення НОМЕР_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 17 травня 2007 року по справі № 2«а»-313/2007 року, де позивач оскаржував протиправні дії посадових осіб УМВС України в Луганській області, щодо на нарахування йому в складі грошового забезпечення надбавки за особливі умови служби та за безперервну службу, його позов задоволено. Вказане рішення суду виконано відповідачем.

Вважаючи, що вказані надбавки мали були враховані при нарахуванні йому розміру пенсії, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанції, призначивши судово-бухгалтерську експертизу, погоджуючись з її висновками зазначили, що сума невключеної надбавки за безперервну службу та особливі умови за 2004 - 2005р.р. всього складає 4289 грн. 42 коп., а при розрахунку пенсії позивачу станом на 01.01.2005 року складає 178 грн. 70 коп. Основний розмір пенсії позивача складає 76% грошового забезпечення, таким чином, щомісячна сума не донарахованої основної пенсії складає 135 грн. 80 коп. Тобто, сума пенсії позивача на день його звільнення, з урахуванням збільшення грошового забезпечення по рішенню Ленінського районного суду м. Луганська від 30.05.2007 року по справі № 2«а»-313/2007р. складає 2526 грн. 64 коп., загальна сума не донарахованої пенсії ОСОБА_4 за період з 01.01.2006 року по 01.07.2010 року складає 7333 грн. 20 коп. Сума компенсації позивачу не донарахованої та несплаченої пенсії за період з 01.01.2006 року по 01.07.2010 року складає 3873 грн. 56 коп. Сума компенсації не донарахованих сум надбавок за безперервну службу особливі умови по рішенню Ленінського районного суду м. Луганська від 30.05.2007 року по справі № 2«а»-313/2007р., згідно до виконавчого листа 2 «а» - 313 від 31.05.2007 року, сплачених 27.02.2009 року та 10.09.2007 року складає 4245 грн. 94 коп., компенсація не донарахованої матеріальної допомоги діючим законодавством не передбачено.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з даними висновками не погоджується та вважає їх передчасними з огляду на наступне.

У відповідності до статті 23-1 Закону України «Про Міліцію», доповненою Законом України від 03.11.2006 р. №328-V пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (в редакції Закону України від 15.06.2004 р. №1769-IV, що була чинною на час звільнення позивача, далі - Закон №2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Пунктом 29 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ, а саме, виключено слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» і доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України». Вказана редакція статті, в подальшому рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнані такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Як вбачається зі змісту рішень судів попередніх інстанцій, суди задовольняючи позовні вимоги використали лише висновки судово-економічної експертизи, при цьому не встановивши часові рамки спірних правовідносин, зокрема права позивача на включення відповідних надбавок до його грошового атестату, право на отримання яких визнано постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 17 травня 2007 року, справа № 2 «а» - 313/07 (набрала законно сили - 20.07.10 року). Вказаним рішенням, зокрема, щодо кожної із надбавок визначений різний її процентний розмір за різні періоди, але кінцевим періодом визначений - 01 травня 2005 року.

Таким чином, враховуючи те, що позивач був звільнений та вийшов на пенсію ще в грудні 2005 року, а тому до даних правовідносин слід застосовувати положення частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону України від 15.06.2004 р. №1769-IV.

Висновки, щодо вірності застосування статті 43 Закону №2262-ХІІ неодноразово висловлював Верховний Суд України, викладені, зокрема, у постановах від 6 березня та 13 листопада 2012 року, 22 січня, 12 лютого 2013 року та від 11 вересня 2015 року (справи №№ 21-2во12, 21-359а12, 21-421а12, 21-445а12, 21-635а14 відповідно).

У зв'язку із зазначеним колегія суддів вважає, що справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції для з'ясування цих питань в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити частково.

Постанову Кремінського районного суду Луганської області від 13 січня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій незаконними скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та не підлягає перегляду.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець