Справа № 826/15330/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Київ К/800/13985/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Мороза В.Ф.,

суддів: Стрелець Т.Г.,

Донця О.Є.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ТОВ "Софіт-Люкс" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року у справі за позовом ТОВ "Софіт-Люкс" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів,

в с т а н о в и л а:

ТОВ «Софіт - Люкс» звернулося з позовом про скасування рішення щодо коригування митної вартості товарів № 100250000/2013/600327/2 від 09.07.2013 року, та стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 98 073, 63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в наданих позивачем документах містяться всі необхідні відомості, що підтверджують числові складові митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за товари та у повній мірі підтверджують заявлену митну вартість товару та обраний метод її визначення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі товариство, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Софіт - Люкс» та компанією ZNEJIANG FIRSD GROUP CO. LTD було укладено зовнішньоекономічний договір № SMA 16 від 02.04.2012 року, на поставку світлотехнічної продукції.

Відповідно до вищезазначеного контракту позивач подав до митного органу вантажно-митну декларацію, за першим (основним) методом визначення митної вартості, за ціною контракту. Крім того надав документи на підтвердження митної вартості.

Під час митного оформлення у митного органу виникли сумніви стосовно достовірності заявленої товариством митної вартості товару, у зв'язку із чим, позивача повідомлено про необхідність подання додаткових документів для підтвердження числового значення складових митної вартості відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України.

У зв'язку з наданням до митного оформлення документів, які не в повному обсязі підтверджують складові митної вартості відповідно до вимог п. 2,8,9 ст. 52 та п. 2,3 ст. 53 Митного кодексу України, 09 липня 2013 року митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250000/2013/600327/2.

09 липня 2013 року уповноваженою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250000/2013/600327/2 та визначення ціни товару за 6 (резервним) методом визначення митної вартості.

Статтею 53 МК України обумовлено, що у разі якщо документи, надані декларантом для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Додаткові документи, які було витребувано Митницею, входять до переліку, визначеного частиною 3 статті 53 МК України. Проте позивачем вимоги митниці щодо надання додаткових документів виконано не було.

Відповідно до ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Право митного органу здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України у випадках, коли виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів обумовлено ст. 55 МК України.

Аналіз наведених норм, а також положень наказу Мінфіну від 24.05.2012р. N598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог Митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, у Митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин, митний орган обґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи.

Товариством витребувані відповідачем належні документи надано не було, що дало підстави, після проведення консультацій, для визначення митної вартості товару у спосіб, передбачений ст.ст. 57, 64 МК України. При цьому, Митниця послідовно застосувала методи визначення митної вартості.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 КАС України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ТОВ "Софіт-Люкс" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

Т.Г. Стрелець

О.Є Донець