Справа № 803/1065/14
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 р. Справа № 876/7786/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Сердюк О. Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Володимир-Волинське підприємство «Родючість» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Володимир-Волинське підприємство «Родючість» до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2014 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву публічного акціонерного товариства Володимир-Волинське підприємство «Родючість» до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення № /2812 від 25 квітня 2013 року, видане Володимир-Волинською об'єднаною державною податковою інспекції.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що підстав для сплати орендної плати за використання земельних ділянок згідно договору оренди землі від 12 січня 2012 року немає, оскільки даний договір укладений з порушенням законодавства.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 42316,73 грн., винесено відповідачем правомірно.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - публічним акціонерним товариством Володимир-Волинське підприємство «Родючість», подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 та пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України та наказу Володимир-Волинської ОДПІ від 04 квітня 2013 року № 196 було проведено документальну невиїзну перевірку позивача щодо неподання податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) на 2012 рік, починаючи з 12 грудня та на 2013 рік, та нарахування орендної плати за 2012 рік, починаючи з 12 грудня та за січень-лютий 2013 року.

За результатами перевірки складено акт про результати документальної невиїзної перевірки від 10 квітня 2013 року № 211/15-05487685, у якому зафіксовано порушення п. 286.4 та 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України в частині неподання податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) на 2012 рік та на 2013 рік; п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого не нараховано орендну плату за землю у сумі 33853,38 грн., в тому числі за грудень 2012 року у сумі 8256,92 грн., за січень 2013 року у сумі 12798,23 грн., за лютий 2013 року у сумі 12798,23 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки № 211/15-05487685 Володимир-Волинською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 25 квітня 2013 року № /2812, яким збільшено суму грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 42316,73 грн., в тому числі за основним платежем 33853,38 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 8463,35 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 14.1.147, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпункт 14.1.136, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачає, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. п. 288.1, 288.2, 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на день укладання договору від 12 січня 2012 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Встановлено, що 12 січня 2012 року Володимир-Волинська міська рада (орендодавець) та позивач (орендар) уклали договір оренди землі № 071020004, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості на підставі рішення Володимир-Волинської міської ради від 16 жовтня 2009 року № 36/26, яка знаходиться у м. Володимирі-Волинському по вул. Н. Ужвій, 3, загальною площею 52 749 кв. м.

Також встановлено, що рішенням господарського суду Волинської області від 19 березня 2012 року у справі № 5004/121/12, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 10 жовтня 2012 року, за позовом Володимир-Волинської міської ради до ВАТ Володимир-Волинське підприємство «Родючість» про врегулювання розбіжностей та визнання договору оренди земельної ділянки укладеним, позов задоволено, визнано договір оренди земельної ділянки від 12 січня 2012 року № 071020004, площею 52749 кв. м., що знаходиться за адресою м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, 3, укладеним між Володимир-Волинською міською радою та ВАТ Володимир-Волинське підприємство «Родючість» з моменту набрання чинності рішенням суду в редакції орендодавця - Володимир-Волинської міської ради.

12 грудня 2012 року Управлінням Держземагенства у Володимир-Волинському районі у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею зареєстровано договір оренди землі від 12 січня 2012 року № 071020004 за реєстраційним номером № 00139.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 26 червня 2013 року у справі № 903/411/13, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 серпня 2013 року, у позові ВАТ Володимир-Волинське підприємство «Родючість» до Володимир-Волинської міської ради про визнання договору земельної ділянки від 12 січня 2012 року № 071020004 недійсним відмовлено.

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 288.5. ст. 285 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом та не може перевищувати: для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

З договору оренди землі від 12 січня 2012 року № 071020004 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5119290,45 грн. Розмір орендної становить 3 відсотки нормативної грошової оцінки, що становить 153758,71 на рік. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 12798,23 грн. не пізніше 30 числа наступного за звітнім місяцем.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України передбачено, що за нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Відтак, позивач з дня набрання чинності договору оренди землі від 12 січня 2012 року № 071020004, а саме - з дати державної реєстрації договору 12 грудня 2012 року, зобов'язаний подавати контролюючому органу податкові декларації на поточний рік з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно пункту 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, то це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкове повідомлення-рішення Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції № /2812 від 25 квітня 2013 року - відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Володимир-Волинське підприємство «Родючість» - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2014 року в справі № 803/1065/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 05 листопада 2015 року.