Справа № 2а-2242/10/0970
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2010-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2010 р. Справа № 2a-2242/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

при секретарі Круглій О.М.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі, вул. Галицька, 21,м. Тисмениця,Тисменицький район, Івано-Франківська область,77400

до відповідача: Відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську, вул. Г.Мазепи, 27б,м. Івано-Франківськ,76000

про зобов'язання відповідача включити до акту звірки та відшкодувати витрати в сумі 409757,06 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2010 року управління Пенсійного фонду в Тисменицькому районі звернулося до адміністративного суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську про зобовязання включити до акту звірки та відшкодувати витрати управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі в сумі 409757,06 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, та пояснила, що виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську відмовилась прийняти до відшкодування суми заборгованості по зазначених вище виплатах на загальну суму 409757,06 грн. Відповідачем не прийнято до заліку дану заборгованість за період з листопада 2008 року по березень 2010 року. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, подала суду письмове заперечення та пояснила, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Вважає, що у відповідності до ст.21 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності відділення виконавчої дирекції Фонду зобовязано відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника з цих причин, при настанні страхового випадку. ОСОБА_3 не передбачено обов»язок відшкодування зазначених виплат, доплат та надбавок, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265 та від 16.07.2008 року №654. Вказала, що Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, конкретизовано, які саме виплати відділення виконавчої дирекції Фонду зобовязано відшкодовувати. Крім того, пояснила, що у відділення виконавчої дирекції Фонду відсутні кошти на виплату заявлених позивачем сум, оскільки збір та акумуляція коштів, а також їх розподіл здійснюється на централізованому рівні відповідно до узгодженої довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду в Тисменицькому районі громадянам призначено та виплачуються пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

За період з 01 листопада 2008 року по 31 березня 2010 року управлінням Пенсійного фонду в Тисменицькому районі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання пенсійного забезпечення громадян від 26.03.2008 року № 265 пенсіонерам до пенсій донараховано щомісячну державну адресну допомогу та включено до актів щомісячної звірки витрат, по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду в Тисменицькому районі відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську. Крім цього, громадянам, що отримали трудове каліцтво (профзахворювання) за межами України, виплачуються підвищення до пенсій згідно постанови КМУ №198 від 11.03.09р. (в тому числі цільова грошова допомога),

Однак, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську не прийняло до заліку дані виплати за вказаний період та підписало акт звірки в частині сум, у зв»язку з чим складено таблиці розбіжностей.

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до ст.10 ОСОБА_3 України Про пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України, а згідно ст.8 даного ОСОБА_3 Пенсійний фонд України як самостійно фінансово-банківська система поряд з іншими надходженнями формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами на заходи соціального страхування.

Згідно ст.81 вказаного ОСОБА_3 призначення та виплата пенсій, у тому числі пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до статей 21, 28 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностіобовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Збір та акумулювання страхових внесків здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відповідно до статті 46 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностіта статей 1, 2 ОСОБА_3 України Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Положенням ч.2 п.5 ст.24 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності передбачено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому такий страховик має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Таке ж положення закріплене і в Основах законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Так, відповідно до ч.4 ст.26 Основ законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Спільною постановою №5/4/4 від 04.03.2003 року, укладеною між органом правління Пенсійного фонду України та органом правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Так, відповідно до п.3 згаданого Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 ОСОБА_3 України "Про пенсійне забезпечення" в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року N 1094.

Відшкодуванню згідно п.4 даного Порядку підлягають суми, що виплачуються відповідно до ОСОБА_3 України "Про пенсійне забезпечення" "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Згідно п.5 зазначеного вище Порядку органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків (п.6 Порядку).

Пунктом 7 Порядку визначено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі вищезазначеної довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітнім, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Таким чином, акти щомісячних звірок між органами Пенсійного фонду з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків по особових справах потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку, визначають суми вказаних витрат Пенсійним фондом, які являються підставою для їх відшкодування на централізованому рівні.

А тому, позовні вимоги про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську на користь управління Пенсійного Фонду України в Тисменицькому районі вищезазначеної заборгованості за період з 01.11.2008 року по 31.03.2010 року в сумі 409757,06 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем обрано спосіб захисту своїх прав, який не відповідає змісту прав управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі щодо відшкодування таких витрат відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Івано-Франківську та прийняття до відшкодування сум зазначеної заборгованості за період з 01 листопада 2008 року по 31 березня 2010 року, оскільки стягнення таких коштів повинно здійснюватися на рівні Пенсійного Фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 11.08.2010 року.