Справа № 398/2890/15-а
Суддя: Тимченко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2890/15-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
"04" листопада 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі суду: головуючий суддя Тимченко Л.М.

з участю секретаря Міщенко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі

про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, скасування рішення та зобов`язання призначити нарахувати та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) 08 червня 2015 року звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі (надалі Відповідач або Управління) про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, скасування рішення та зобов`язання призначити нарахувати та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, починаючи з 25 лютого 2015 року, мотивуючи свої умови тим, що в травні 1986 року він як працівник Олександрійського ремонтно - транспортного підприємства був направлений у відрядження до с. Копачі Чорнобильського району, Київської області з 02 по 04 травня 1986 року, що підтверджується витягом з наказу. Має посвідчення учасника по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії. Досягнувши 50 річного віку він звернувся до Управління із заявою про призначення достроково пенсії за віком, однак йому було відмовлено в листі повідомили, що його період роботи в зоні відчуження та період підвищеної оплати праці за час роботи в зоні відчуження первинними документами не підтверджено.

Посилаючись на п.1 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначає, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 робочих днів на 10 років.

Він звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі за призначенням йому пенсії за віком на пільгових умовах, - зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії оформленим у вигляді протоколу №920 від 25 березня 2015 року з посиланням на те, що надані ним документи не підтверджують факту його роботи у зоні відчуження у травні 1986 року. Вважає прийняте рішення відповідача протиправним та просить його скасувати та зобов`язати відповідача призначити нарахувати та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, з 25 лютого 2015 року. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та його представник на позовних вимогах наполягають, посилаючись на викладені обставини та просять суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Інтереси позивача в суді по довіреності представляв Ковальов А.І.

Представники відповідача позов не визнали, пояснивши суду, що позивач звертався до Управління із заявою про призначення йому пенсії, управлінням заява була розглянута та було відмовлено позивачу, пенсійна справа на позивача не була сформована. Після перевірки було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, вважають що дії Управління були правомірними. В судове засідання представником відповідача надано копію листа від 01 квітня 2015 року № 3097/05-33 з якого вбачається, що надані позивачем документи не можуть слугувати підставою для зменшення позивачу пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону

Інтереси відповідача в суді по довіреності ОСОБА_2 та Скакун М.М.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, чи заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень органів державної влади.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

У відповідності до вимог ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі , та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правовідносини сторін щодо порядку призначення та перерахунку пенсії врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пенсія за віком учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС II, III, IV категорій призначають та виплачують відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який у свою чергу визначає основні положення з реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, і створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Суд також приймає до уваги, що відповідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За змістом ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», (із змінами та доповненнями) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за N 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до вимог чинного законодавства (Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-11 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення; довідку форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року).

Проте, у разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу тощо. Вказана позиція узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ» постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. N22-1 (в редакції станом на 15.10.2009р.), згідно з якою замість довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N122, можуть надаватись довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС тощо.

З аналізу викладених норм вбачається, що первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження при призначенні пенсій на пільгових умовах, надаються за відсутності посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення та довідки форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року).

Умови надання пенсій за віком, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення із зниженням пенсійного віку в залежності від кількості днів роботи або проживання на цих територіях визначає ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до цієї статті, право на призначення пенсій із зниженням пенсійного віку на 10 років мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення ( НОМЕР_1 ) учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, виданим 15 січня 1993 року та перереєстрованим 1998 року. В лютому 2015 року позивач звернувся до Управління з заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку отримав письмову відмову від 01 квітня 2015 року №3097/05-33 з посиланням на те, що в первинних документах не відображено факт роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та оплати праці в підвищеному розмірі за роботу в зоні відчуження, тому права на пенсію зі зниженням віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 27.12.2005р. за № 1566/11846, документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, є довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань від 09.03.88 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Судом встановлено, що таку довідку позивач до управління та до суду не надавав.

Свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які перебували в Чорнобильській зоні, підтвердили обставини перебування позивача у Чорнобильській зоні саме в травні 1986 року. Пояснити, чому в наказі про відрядження позивачу вказано інший населений пункт - не можуть. Свідки підтвердили, що вони перебувають на пенсії із зниженням пенсійного віку, змушені були звертатись до суду за захистом своїх прав, вони мали довідки про кратну оплату за час перебування в Чорнобильській зоні, тобто за участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 брат позивача перебував у Чорнобильській зоні саме восени 1986 року.

Суд дійшов висновку, що відмова Управління в призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку була правомірною, підстав для скасування рішення Управління, яке було викладене в протоколі №920 від 25 березня 2015 року суд не вбачає. Суд вважає, що одного лише посвідчення ( НОМЕР_1 ) учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, виданого позивачу 15 січня 1993 року та перереєстрованого 1998 року недостатньо для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що копія довідки від січня 1993 року, яка була видана ОСОБА_1 , що він був направлений для виконання робіт з евакуації людей з Чорнобильської зони з 02 по 04 травня 1986 року та що заробітна плата за цей час йому була виплачена в трьох кратному розмірі, не знайшла свого підтвердження в суді. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду заяви позивачем до Управління та до суду не було надано довідку за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань від 09.03.88 року № 122, та довідку про оплату праці за період перебування, тобто участі у заходах із ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС в травні 1986 року.

Зважаючи на викладені обставини суд дійшов висновку, що надані до суду позивачем документи, не підтверджують відрядження саме позивача ( ОСОБА_6 так вказано в документі) з 02 по 04 травня 1986 року до с. Копачі за наказом без № від 30 квітня 1986 року та нарахування позивачу заробітної плати за зазначений період, тобто про його участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме з 02 по 04 травня 1986 року не знайшли свого підтвердження та не дають суду підстав зобов`язати Управління нарахувати та виплачувати позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України починаючи з 25 лютого 2015 року.

Крім того суд приймає до уваги, що позивачем до суду наданий архівний витяг з наказу №7 Олександрійського ремонтно транспортного підприємства від 05 травня 1986 року (так вказано у документі) про відрядження ( ОСОБА_6 так в наказі) строком 3 дні (02-04.05 так в документі). Крім того, у відрядженні ( ОСОБА_6 так вказано в документі) з 02 по 04 травня 1986 року мав відмітку про прибуття та вибуття в с. Кагали, а не в Копачі.

Суд приймає до уваги, що до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться також і витрати на судовий збір. Витрати, пов`язані з оплатою судового збору несуть сторони. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.ст. 3, 4-15, 17-21, 23, 99,100, 104, 158 -163, 167 КАС України, суд,-

Постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі про визнання дій протиправними та скасування рішення Управління за протоколом №920 від 25 березня 2015 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах - зі зниженням пенсійного віку та зобов`язання призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за приписами ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25 лютого 2015 року із виплатою пенсії за весь час з моменту звернення за призначенням відмовити повністю.

Судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: