Справа № 808/3902/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Справа № 808/3902/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкової вимоги,-

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт серії СА 776624 від 25.06.1998)

від відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 7378/08-29-10/014 від 20.07.2015)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суд надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги сплату боргу (недоїмки) від 20 травня 2015 року № Ф-563У на суму 7233 гривень, 26 коп., та Рішення № 000204 від 09 липня 2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 2165 гривень, 46 коп.

Ухвалою суду від 20.07.2015 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду на 04.08.2015. За клопотанням сторін провадження у справі зупинено до 05.10.2015.

Відповідно до ст.160 КАС України, 05.10.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, надала докази в обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів, позивачка зазначила, що в даному випадку сплата коштів до бюджету за самостійно узгодженими нею зобов'язаннями була здійснена своєчасно. Кошти (Єдиний соціальний внесок), фактично надійшли до бюджету, а помилкове зазначення коду платежу не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок та до відповідного бюджету. Зазначення помилкового коду не може у даному випадку вважатися підставою для висновку про несплату податкових зобов'язань та застосування до неї штрафу та пені. З огляду на викладене, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав зазначених у письмових запереченнях, зазначила, що за результатом проведеного у травні 2015 року аналізу заборгованості з ЄСВ фізичних осіб, в тому числі тих, що обрали спрощену систему оподаткування, було встановлено, що платник ОСОБА_1 нарощує заборгованість з ЄСВ щокварталу, починаючи з квітня 2014 року, в тому числі заборгованість зросла у квітні 2015 року.

Зважаючи на виявлені порушення, відповідачем у відповідності до част.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та п.7.2 р.УІІ Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції.

В даному випадку на 20.04.2015 припадав граничний строк сплати єдиного внеску за І квартал 2015 року. Як вбачається із особового рахунку такого платника станом на 01.05.2015 зазначена сума єдиного внеску не була сплачена, а отже вважається боргом. Тому до боржника ОСОБА_1 направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-148-У від 21.05.2015.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що, відповідно, підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2013 році позивачка особисто звернулася до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та отримала банківські реквізити для сплати єдиного внеску. З 2013 року, за реквізитами наданими працівником податкового органу, сплачувала обов'язкові внески, що підтверджується оригіналами банківських квитанцій, в яких чітко вказано призначення платежу - єдиний соціальний внесок.

Таким чином кошти (єдиний соціальний внесок) були перераховані до бюджету своєчасно та в повному обсязі.

Слід звернути увагу на той факт, що з жовтня 2013 року по травень 2015 року жодних повідомлень від ДПІ про помилку при перерахуванні коштів позивачу не направлялось.

До того ж, річні звіти про сплату єдиного внеску до ДПІ надавалися позивачкою своєчасно та приймалися посадовими особами без зауважень.

Разом з тим. за результатом проведеного у травні 2015 року аналізу заборгованості з ЄСВ фізичних осіб, в тому числі тих, що обрали спрощену систему оподаткування, було встановлено, що платник ОСОБА_1 нарощує заборгованість з ЄСВ щокварталу, починаючи з квітня 2014 року, в тому числі заборгованість зросла у квітні 2015 року.

На підставі виявленого, ФОП ОСОБА_1 направлено вимогу від 20.05.2015р. на суму 7233,26 грн.

ФОП ОСОБА_1 (НОМЕР_1) 29.05.2015р. надано заяву (вх. №К/4413) щодо перерахування помилково сплаченого єдиного внеску в сумі 8868,66 грн. з рахунку 0829 за кодом платежу 71010000 на рахунок 0829 з кодом платежу 71040000.

Відповідно до п.5 Порядку від 09.09.2013 №450, "у заяві обов'язково зазначаються: найменування платника (суб'єкта господарювання); код ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті); місцезнаходження та номер контактного телефону; причини повернення коштів; сума коштів, що підлягає поверненню; реквізити рахунку одержувача коштів.

До заяви платник обов'язково додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), який підтверджує сплату коштів на відповідний рахунок".

До заяви ФОП ОСОБА_1 (НОМЕР_1) від 29.05.2015р. (вх. №К/4413) надано оригінали квитанцій: від 15.10.2013р №9345.108.2 на суму 1218,66 грн.; від 09.01.2014р. №13827.19.9 на суму 1250,00 грн.: від 11.04.2014р. №9345.54.6 на суму 1250,00 грн.: від 15.07.2014р. №9475.329.3 на суму 1250,00 грн.: від 20.10.2014р. №ПН163346 на суму 1300,00 грн.; від 20.01.2015р. №154918466 на суму 1300,00 грн.: від 20.04.2015р. №19358803 на суму 1300,00 грн.

Станом на 03.06.2015р. здійснено відповідні заходи щодо зарахування сплаченого єдиного внеску в сумі 8868,66 грн. на р/р 0829 з кодом платежу 71040000.

Зважаючи на вищевказане порушення та у відповідності до ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та п.7.2 р.УІІ Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції, про що винесено Рішення № 000204 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.07.2015.

Не погоджуючись з рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

У ч.4 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зазначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як зазначено у пп.14.1.1-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.14 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" органи доходів і зборів зобов'язані: здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з абз.1 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з ч.11 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як зазначено у п.1 ч.10 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

У ч.6 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зазначено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з ч.10 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з п.6.2 розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої 09.09.2013 наказом Міністерства доходів і зборів №455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1622/24154 (надалі - "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"), сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону підпунктом 6 пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2, підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2 пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Разом з тим, приймаючи рішення по суті, суд зважував на те, що за приписами ч.5 ст. 78 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи місцевого бюджету визнаються зарахованими до місцевого бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справлення надходжень до бюджету.

У відповідності до Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України 26.06.2002р. № 122 (у редакції наказу від 30.11.2010р. №449), Єдиний казначейський рахунок, це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку кошті та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

ЄКР консолідує кошти державного та місцевого бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

ЄКР, відкритий на балансі державного казначейства України об'єднує кошти субрахунків, що відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України (далі - субрахунки ЄКР).

На субрахунках ЄКР ведеться аналітичних облік коштів державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку сплата коштів до бюджету за самостійно узгодженими зобов'язаннями ОСОБА_1 була здійснена своєчасно.

Кошти, а саме: Єдиний соціальний внесок, фактично надійшли до бюджету, а помилкове зазначення коду платежу не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок та до відповідного бюджету.

Зазначення помилкового коду не може у даному випадку вважатися підставою для висновку про несплату податкових зобов'язань та застосування до позивача, як платника податків і зборів штрафу та пені.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятих ним спірних рішення про застосування штрафних санкцій від № 000204 від 09.07.2015 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.05.2015 № Ф-563у.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 20.05.2015 № Ф-563у.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області № 000204 від 09.07.2015 про застосування штрафних санкцій.

Судовий збір у розмірі 182,70грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.) присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко