Справа № 348/1927/15-а
Суддя: Міськевич О.Я. О. Я.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1927/15-а

05 листопада 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко О.Р.,

з участю позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Жукової-Домарацької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Надвірнянському районі про визнання неправомірними дії управління ПФУ в Надвірнянському районі щодо відмови здійснити перерахунок з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 1935р.н. та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, отримує пенсію за віком з 07.06.1995р.

У період з 21.12.1982р. по 01.12.1997р. він працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посадах інженер по безпеці руху в спеціалізованому управлінні механізованих робіт, начальник тракторної колони №2, машиніст паропересувної машини 5- го і 6-го розряду.

Вищевказане підприємство знаходилося на території Україні. Однак у період з 21.12.1982р. по 30.06.1986р. він виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

У період з 01.07.1986р. по 01.12.1994р. він виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до районів Крайньої Півночі.

У період з 01.12.1994року по 04.02.1997року він працював на посаді машиніст паропересувної машини 5-го розряду в Івано-Франківському управлінні бурових робіт філію АТЗТ «Укрсибнафтогазхолдинг» (наказ про прийняття №4-к від 01.12.1994р.). 04.02.1997р. на підставі наказу №77 звільнений з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників.

Вищевказане підприємство знаходилося на території Україні. Однак він виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у м. Губкінський Ямало-Ненецького автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про його прийняття та звільнення з роботи.

Проте, відповідач при обчисленні його страхового стажу не врахував того що він має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі і відмовив йому у зарахуванні стажу, як пільговий, а саме один з половиною рік за один рік роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі у зв'язку із відсутністю відомостей про укладання строкових трудових договорів по роботі у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до них.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки ним були надані відповідні документи - трудову книжку, довідку, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі чим виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства. Про порушення свого права дізнався у вересні 2015р. з листа відповідача, тому вважає поважною причину пропуску 6-місячного строку на оскарження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить позов задоволити в повному об'ємі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову в повному обсязі, пояснивши суду, що оскільки позивач не надав трудові договори, тому нема законних підстав вважати, що на позивача поширювалися норми Закону щодо пільгового обчислення стажу. Враховуючи це зарахувати стаж за період до 1991р.за вказаний період у кратному розмірі немає підстав.Крім того обчислення стажу роботи в районі Крайної Півночі після 1 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі. Стверджує, що радянським законодавством не розповсюджувалися пільги щодо обчислення стажу в півтора кратному розмірі на працівників вахтовим методом роботи. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. є пенсіонером по віку та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області як отримувач пенсіїз 07.06.1995р.н. (а.с.5)

У період з 21.12.1982р. по 01.12.1997р. позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посадах інженер по безпеці руху в спеціалізованому управлінні механізованих робіт, начальник тракторної колони №2, машиніст паропересувної машини 5- го і 6-го розряду. (а.с.7-8)

Вищевказане підприємство знаходилося на території Україні. Однак у період з 21.12.1982р. по 30.06.1986р. позивач виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі. (а.с.7,9)

У період з 01.07.1986р. по 01.12.1994р. позивач виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до районів Крайньої Півночі. (8,9)

У період з 01.12.1994року по 04.02.1997року позивач працював на посаді машиніст паропересувної машини 5-го розряду в Івано-Франківському управлінні бурових робіт філію АТЗТ «Укрсибнафтогазхолдинг» (наказ про прийняття №4-к від 01.12.1994р.). 04.02.1997р. на підставі наказу №77 звільнений з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників.(а.с.8,9)

Вищевказане підприємство знаходилося на території Україні. Однак позивач виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у м. Губкінський Ямало-Ненецького автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у трудовій книжці від 29.09.1950р. з посиланням на дату та номер наказів про моє прийняття та звільнення з роботи

08.09.2015року позивач звернувся до УПФУ в Надвірнянському районі із заявою про зарахування йому стажу в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, а саме один з половиною рік за один рік роботи у районах Крайньої Півночі .

Проте, відповідач своїм листом №146/Л-15 від 14.09.2015р. відмовив у пільговому зарахуванні стажу на підприємствах в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі. (а.с.11)

В обгрунтування посилалися на те, що робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу як один рік роботи за один рік і шість місяців, за умови, що працівник мав право на пільги встановлені ст.5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільги щодо обчислення стажу надавались особам, що прибули на Крайню Північ і в місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі та уклали строкові трудові договори про роботу в цих районах. Трудові договори, що заключалися на визначений термін, по закінченню цього терміну переукладались на такий же термін чи продовжувались на термін не менше одного року. Тому немає підстав зарахувати в пільговому обчисленні за 1 рік роботи - 1 рік і 6 місяців.

Така позиція відповідача на думку суду є неправомірною.

Так, згідно з п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до пп.«б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як слідує із матеріалів справи, позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт у період з 21.12.1982р. по 01.12.1997р. на посадах інженер по безпеці руху в спеціалізованому управлінні механізованих робіт, начальник тракторної колони №2, машиніст паропересувної машини 5- го і 6-го розряду.

Вищевказане підприємство знаходилося на території Україні.

Однак в період з 21.12.1982р. по 30.06.1986р. позитвач виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

У період з 01.07.1986р. по 01.12.1994р. позивач виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до районів Крайньої Півночі.

У період з 01.12.1994року по 04.02.1997року позивач працював на посаді машиніст паропересувної машини 5-го розряду в Івано-Франківському управлінні бурових робіт філію АТЗТ «Укрсибнафтогазхолдинг» (наказ про прийняття №4-к від 01.12.1994р.). 04.02.1997р. на підставі наказу №77 звільнений з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників.

Вищевказане підприємство знаходилося на території Україні. Однак він виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у м. Губкінський Ямало-Ненецького автономному окрузі Тюменської області, який згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до районів Крайньої Півночі.

Вищевказане підтверджується довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт № 10-15 від 10.01.2014року, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії та підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, та записами в його трудовій книжці за вказані періоди. (а.с.9)

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі, ,Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області відносяться до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, беззаперечним фактом є те, що у спірні періоди позивач працював у місцевостях, які відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», прирівняні до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.3 Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу період роботи з 21.12.1982р по30.06.1986р., з 01.07.1986р. по 01.12.1994р(по 01.01.1991р.) .,. року з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Крім того покликання відповідача на те, що обчислення стажу роботи в районі Крайної Півночі після 1 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 1 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).Згідно з ч.2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз.2,3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових основах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. В період 1991-1998 років на території РФ був чинним Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, який діяв на території РФ з 1 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в 1,5 розмірі.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу період роботи з 01.01.1991р. по 01.12.1994р., з 01.12.1994р. по 04.02.1997р. з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами Україн.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи , для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом ).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом лише 29.09.2015 року.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов до переконання, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів за період з 07.06.1995р. по 28.03.2015р.включно тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати з 29.03.2015р. в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) спірні періоди роботи з 21.12.1982р. по 30.06.1986р., з 01.07.1986р. по 01.12.1994р.,01.12.1994р. по 04.02.1997р. як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі

На підставі ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та керуючись ст.ст. 158-163, 167, КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання неправомірною відмову в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та довідки про заробітну плату - задовільнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України Надвірнянському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з врахуванням пільгового обчислення стажу.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі зарахувати ОСОБА_2 в пільговому обчисленні період роботи з 21.12.1982р. по 30.06.1986р., з 01.07.1986р. по 01.12.1994р., 01.12.1994р. по 04.02.1997р., як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_2 з урахуванням пільгового обчислення стажу з 29 березня 2015р., із врахуванням виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст постанови виготовлено 10.11.2015 р.