Справа № 653/1826/13-а
Суддя: Хоменко В. Г.
Дата ухвалення: 2013-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/1826/13-а
Провадження № 2-а/653/156/13
П О С Т А Н О В А

іменем України

23.10.2013 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хоменко В.Г.

при секретарі Кідалові Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Генічеської міської ради про оскарження бездіяльності органа місцевого самоврядування, як субєкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області, в якому просила визнати незаконною бездіяльність відповідача при розгляді її заяви про надання згоди на переобладнання у житловому будинку №7 по вул. Орджонікідзе в м. Генічеську, та відмову у розгляді цієї заяви на засіданні виконавчого комітету Генічеської міської ради; зобовязати виконавчий комітет Генічеської міської ради розглянути заяву позивача про дозвіл на переобладнання у житловому будинку №7 по вул. Орджонікідзе у м. Генічеську, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №41 від 26 жовтня 2012 року та прийняти законне та обґрунтоване рішення; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 34,41 грн., витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн., моральну шкоду у сумі 50 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області із заявою про надання згоди на проведення переобладнання у житловому будинку №7 по вул. Орджонікідзе в м. Генічеську, у відповідності з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 26.10.2012 за №41. Проте, відповідач своїм листом від 19.06.2013 за №45/02-05-16 відмовив у наданні згоди на проведення переобладнання у вищевказаному житловому будинку на підставі ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.1.4.4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, оскільки вважає, що заплановані будівельні роботи, які відображені у висновку судового будівельно-технічного експерта відносяться до реконструкції, а тому дозвіл на проведення таких робіт повинна надавати ДАБК у Херсонській області. Позивач з вказаною відповіддю не погоджується, так як вважає, що виконавчий комітет Генічеської міської ради безпідставно тлумачить висновок експерта, оскільки заплановані будівельні роботи відносяться до переустаткування відповідно до вимог ДБН А.3.1.-5-96. Зазначає, що відповідач своїми діями перешкоджає реалізації її конституційного права на житло. Крім того, вказує, що відповідач ігнорує її неодноразові звернення про надання дозволу на проведення будівельних робіт у будинку №7 по вул. Орджонікідзе в м. Генічеську, у звязку з чим їй завдано моральних та фізичних страждань. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обємі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував. Свою правову позицію виклав у письмових запереченнях, з яких вбачається, що заплановані позивачем будівельні роботи у будинку №7 по вул. Орджонікідзе в м. Генічеську є реконструкцією, а тому дозвіл на проведення таких робіт повинна надавати ДАБК України у Херсонській області. Вважає, що відповідач своїми діями жодним чином не порушив законні права та інтереси позивача, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27 жовтня 2011року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина житлового будинку №7 по вул. Орджонікідзе у м. Генічеську.

21 лютого 2013 року Генічеським районним судом Херсонської області було ухвалено рішення по справі №2107/1296/2012, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл будинку і визнання порядку користування земельною ділянкою задоволено в повному обсязі. Проведено розділ житлового будинку, який знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Орджонікідзе,7.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23 квітня 2013 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21.02.2013 року в частині поділу житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності сторін скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, стягнення понесених нею судових витрат та витрат на правову допомогу відмовлено.

Таким чином, право спільної часткової власності ОСОБА_1О на 1/3 частини та ОСОБА_2 на 2/3 частини будинку №7 по вул. Орджонікідзе у м. Генічеську збереглося.

У травні 2013 року позивачка звернулась до виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області з проханням надати згоду на проведення переобладнання у житлову будинку №7 по вул. Орджонікідзе у м. Генічеську, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26 жовтня 2012 за №41.

19 червня 2013 виконавчий комітет Генічеської ради Херсонської області своїм листом за №45/02-05-16 повідомив, що заплановані будівельні роботи, які відображені у висновку судового будівельно-технічного експерта від 26 жовтня 2012 року за №41 відносяться до реконструкції, у звязку з чим позивачу необхідно звернутись до інспекції ДАБК у Херсонській області для отримання дозвільних документів на проведення реконструкції.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети (ч.1 ст.11 цього Закону).

Згідно ст.25 Закону міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Так, статтею 152 Житлового кодексу України виконавчому комітету місцевої Ради народних депутатів надано право надавати дозволи на переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності.

Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17 травня 2005 року, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, а саме п.1.4 передбачає, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно п. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконком місцевої Ради в межах своїх повноважень ухвалює рішення. Рішення виконкому ухвалюється на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконкому і підписується головою виконкому.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий комітет Генічеської міської ради Херсонської області, рішення по заяві ОСОБА_1 не приймав, а розглянув її в порядку звернення громадян, про що свідчить лист відповідача від 19.06.2013 за №45/02-05-16.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що виконавчий комітет Генічеської міської ради Херсонської області під час розгляду звернення ОСОБА_1 діяв на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

Так, перевіривши оскаржувані в даній справі дії відповідача, суд дійшов до висновку, що підстави для визнання цих дій незаконними та, відповідно, зобовязання відповідача вчинити дії щодо розгляду заяви позивача відсутні.

Щодо вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд звертає увагу, що позивач не довів факту заподіяння їй моральної шкоди, не обґрунтував в чому саме полягали її моральні чи фізичні страждання, не надала доказів причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, а отже не довела наявність права на отримання компенсації за завдану моральну шкоду.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, завдану протиправною бездіяльністю відповідача, у розмірі 50000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконкому Генічеської міської ради про оскарження бездіяльності органа місцевого самоврядування, як субєкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в строк 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_3