Справа № 2-а-8541/11
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8541/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шепелюк І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до головного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці у Волинській області ОСОБА_2, Територіальної державної інспекції праці у Волинській області про визнання нечинною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до головного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці у Волинській області ОСОБА_2, Територіальної державної інспекції праці у Волинській області про визнання нечинною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивує тим, що постановою №03-08-16/5 про накладення штрафу від 22.07.2011р. складеною головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Волинській області ОСОБА_2 її, директора ТзОВ ВТП СанрайзОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1100,00 гривень.

Вважає дану постанову необґрунтованою, незаконною, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень з огляду на наступне.

19.07.2011р. Територіальною державною інспекцією праці у Волинській області було проведено повторну перевірку додержання законодавства про працю про, що складено акт перевірки №03-08-16/55 та протокол №03-08-16/47 про адміністративне правопорушення.

Акт перевірки та складеного протоколу позивачу не надавалося, відтак він не мав можливості надати пояснення та заперечення по суті правопорушення, що є порушенням його законних прав передбачених ст. 268 КУпАП. Жодних порушень на момент проведення перевірки не було, адже вимоги припису від 25.05.2011р. №03-0105/0114-0100 ним було виконано.

Згідно постанови позивачем нібито не виконано припис №03-01-05/0114-0100 від 25.05.2011р. Відтак, згідно висновків постанови заробітна плата за червень 2011р. не виплачена, не проведено перерахунок відпускних водію ОСОБА_4, нарахування заробітної плати працівника за червень 2011р. проведено згідно штатного розпису, який введений в дію 01.04.2011р.

Відтак в даному випадку інспектор не провів належну перевірку виконання вимог припису та виніс неправомірну постанову №03-08-16/5. Адже на виконання вимог припису №03-01-05/0114-0100 підприємством було виплачено заробітну плату у повному обсязі за червень 2011р., проведено перерахунок відпускних водію ОСОБА_4 про, що повідомлено Територіальну державну інспекцію праці листом від 10.06.2011р. №189., але з невідомих мені причин обставини та доводи зазначені в листі до уваги не бралися.

Крім того, коригування середнього заробітку на коефіцієнт підвищення посадових окладів у звязку з фінансовими труднощами їх підприємства не можливе через постійне зростання ціни паливно-мастильні матеріали та незмінність тарифів на перевезення. Міжкваліфікаційні (міжпосадові) співвідношення в оплаті праці працівників підприємства встановлені в межах наявних коштів на оплату праці, виходячи з фінансових можливостей підприємства.

Вважає, що під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Даними діями інспектора порушено його права не з'ясувавши обставин справи та не врахувавши мої пояснення.

Про розгляд даної справи позивача не було повідомлялося, що на його думку є порушенням ст. 277-2 КУпАП

Просив звернути увагу на те, що відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Також суб'єктом владних повноважень порушено ч. 1 ст. 285 КУпАП, згідно якої копія постанови протягом трьох днів вручається під розписку або висилається особі, щодо якої її винесено про що робиться відмітка в справі. Про існування в природі постанови про накладення штрафу від 22.07.2011р. позивач дізнався лише 27.07.2011р. коли отримав копію постанови поштовим зв'язком, що підтверджується конвертом відправлення. Відтак вважає, що строк оскарження постанови мною був пропущений з поважних причин. Відповідно протягом десяти днів з моменту отримання постанови, я подаю адміністративний позов.

Процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Таким чином, КУпАП передбачаючи право на оскарження постанови до суду, не визначає самого порядку такого оскарження, а відсилає до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ).

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАСУ компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно- правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У відповідності до п.2 ч. 1 ст.18 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Отже, скарга на постанову у вигляді адміністративного позову має розглядатись місцевим загальним судом. КАСУ слід керуватися також під час вибору місця оскарження постанови - за місцем проживання позивача чи за місцем знаходження одного з відповідачів.

Просить поновити строк оскарження постанови №03-08-16/5 про накладення штрафу відповідно до статті 188-6 КУпАП від 22.07.2011р. та прийняти адміністративний позов до розгляду. Визнати нечинною постанову №03-08-16/5 про накладення штрафу відповідно до статті 188-6 КУпАП

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві, просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що в позові слід відмовити в звязку з пропущенням позивачем строків звернення до суду з позовом.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що постановою №03-08-16/5 про накладення штрафу від 22.07.2011р. складеною головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Волинській області ОСОБА_2 її, директора ТзОВ ВТП СанрайзОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1100,00 гривень (а.с.4,5).

19.07.2011р. Територіальною державною інспекцією праці у Волинській області було проведено повторну перевірку додержання законодавства про працю про, що складено акт перевірки №03-08-16/55 та протокол №03-08-16/47 про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 188-6 КУпАП до адміністративної відповідальності притягується посадова особа за невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що при проведенні перевірки з питань дотримання законодавства про працю позивач не виконав припису № 03-01-05/0114-0100 від 25.05.2011 року про усунення виявлених порушень трудового законодавства виявлених при перевірці.

За таких обставин, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ним постанови, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 188-6 КУпАП, ст. ст. 7, 159 -163 КАС України, Положенням про Державну інспекцію праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 386, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволені позову ОСОБА_3 до головного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці у Волинській області ОСОБА_2, Територіальної державної інспекції праці у Волинській області про визнання нечинною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк