Справа № 804/14275/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ХосуОгли до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
10 вересня 2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_4 ХосуОгли (далі позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач) з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 06.03.2015 р. № 4304/04-66-22-01 в розмірі 6 800,00 грн.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивач має право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями, має статус субєкта громадського харчування, що підтверджується відповідною карткою обліку стаціонарного обєкта торгівлі. При проведенні перевірки субєктом господарювання помилково було надано посадовій особі контролюючого органу картку обліку, в якій зазначено вид діяльності продовольчі товари в павільйоні з торговим залом. Крім того, рішення було несвоєчасно направлено позивачу та отримано тільки 03.09.2015 р. Враховуючи наведене, рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 06.03.2015 р. № 4304/04-66-22-01 суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. В письмових запереченнях в обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив наступне. Позивач не є субєктом громадського харчування. Надана до перевірки картка обліку стаціонарного обєкта торгівлі містила відомості про вид діяльності продовольчі товари у павільйоні з торговим залом. Таким чином, оскаржуване рішення відповідає вимогам законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку.
23.02.2015 р. посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ХосуОгли з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.
В акті встановлено наступне порушення, допущене фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ХосуОгли:
- ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95 ВР.
Порушення законодавства позивачем обґрунтовано в акті перевірки наступним.
В павільйоні за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тітова, 32а, де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_4 ХосуОгли, встановлено реалізацію горілки на розлив для споживання на місці. Вказаний павільйон не має статусу субєкта господарювання громадського харчування.
Акт підписаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ХосуОгли без зауважень.
Вказаним рішенням до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ХосуОгли застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн. за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95 ВР.
В обґрунтування позовних вимог позивачем надано копії: картки обліку стаціонарного обєкта торгівлі; узгодження Санітарно-епідеміологічної станції спеціалізованої медико-санітарної частини № 6; ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.
Відповідачем до заперечень надано копію картки обліку стаціонарного обєкта торгівлі.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.
Згідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки.
Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до п. 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольнихнапоїв та тютюнових виробів» N 481/95-ВР від 19.12.1995 р. роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.
Відповідно до ст. 15-3 вказаного Закону України продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Згідно до п. 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів УкраїниN 854 від 30.07.1996 р., продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, щомають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України N 219 від 24.07.2002 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 р. за N 680/6968 заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.
Суб'єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб'єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.
Заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазиникулінарнихвиробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).
Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п.1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Вимоги до закладів, в яких, відповідно до положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», можливо здійснювати торгівлю алкогольними напоями на розлив для споживання на місці, встановлені цим Законом та Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства.
Позивачем до позову та до перевірки не надано достатнього обсягу документів на підтвердження статусу субєкта громадського харчування.
Відповідно до п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки.
Також, з наданих до суду матеріалів не можливо встановити, коли до картки обліку були внесені зміни.
Крім картки обліку доказів належності позивача до субєктів громадського харчування не надано.
Узгодження № 10 від 27.01.2006 р. Санітарно-епідеміологічної станції спеціалізованої медико-санітарної частини № 6 має термін дії до 26.01.2007 р.
Доводи позивача щодо несвоєчасності вручення рішення про застосування фінансових санкцій не приймаються судом до уваги, оскільки процедурні порушення, повязані з направленням рішення, не нівелюють порушень, допущених фізичною особою-підприємцем, встановлених за результатами перевірки.
Враховуючи викладене, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ХосуОглиє не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Згідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 04.11.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_5