Справа № 2-а-9690/11
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2-а-9690/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шепелюк І.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Зустріч до Луцької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Луцької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Луцької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Луцької міської ради.

Заяву мотивує тим, що у зв'язку з невиконанням Луцькою міською радою (надалі - рада) рішень господарських судів Волинської області: від 23 вересня 2008 року по справі №02/143-11, від 29 січня 2009 року по справі №02/175-11, постанови колегії Львівського апеляційного господарського суду від 01 квітня 2009 року по справі №02/175-11, якими встановлені підстави щодо законності продажу товариству з обмеженою відповідальністю Зустріч(надалі товариство) земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1, у місті Луцьку загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч, товариство в черговий раз звернулось із заявою від 30 травня 2011 року за №15 до Луцького міського голови по питанню продажу земельної ділянки на Привокзальному майдані,1 у місті Луцьку загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч. До вказаної заяви товариством були додані документи, які вимагались посадовими особами Луцької міської ради.

Однак, всупереч вимогам Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україніта Земельного кодексу України рада прийняла в черговий раз - 29 червня 2011 року незаконне рішення (не по суті поставленого питання товариством) про відмову в наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 в м. Луцьку загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч.

У зв'язку з тим, що рада незаконно прийняла зазначене рішення від 29 червня 2011 року, товариство вдруге звернулось із заявою від 29 серпня 2011 року за №22 до Луцького міського голови для внесення на сесію ради питання про продаж у власність зазначеної земельної ділянки. Проте, заступник міського голови в листі від 14 вересня 2011 року за №1.1.11/4592 відмовив у задоволені законних вимог товариства.

Незаконність рішення ради від 29 червня 2011 року в частині відмови товариству у наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 в м. Луцьку стверджується наступним.

Товариство набуло право власності на нежитлове приміщення загальною площею 250,8 кв.м., яке розташоване на спірній земельній ділянці за адресою: майдан Привокзальний, 1 в м. Луцьку, на підставі договору купівлі-продажу № 334н/в від 17.11.2006 року, укладеного між відділом майна міської комунальної власності департаменту економіки Луцької міської ради і товариством з обмеженою відповідальністю Зустрічта зареєстрованого КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризаціїв електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.11.2006 року за № 1139. Дана обставина підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризаціївід 27.11.2006 року №12650555. А тому, відповідно до статей 374 і 377 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єктами права власності на земельну ділянку є юридичні особи. До особи, яка набула права власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За таких обставин, товариство на законних підставах вправі придбати земельну ділянку на Привокзальному майдані, 1 у місті Луцьку загальною площею 0,0472 га, на якій розміщено нежитлове приміщення загальною площею 250,8 кв. м. - будівля кафе Зустрічі відповідно рада зобов'язана прийняти рішення щодо продажу товариству зазначеної земельної ділянки.

Поряд з цим, в пунктах 2 і 3 статті 128 Земельного кодексу України передбачено, що орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву юридичної особи, зацікавлену у придбані земельної ділянки у власність і приймає лише одне з наступних рішень: продати земельну ділянку; чи відмовити у продажі у власність земельну ділянку з посиланням на пункт 5 статті 128 Земельного кодексу України, у якому передбачені наступні підстави для відмови в продажу земельної ділянки: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Однак, по заявах товариства від 30 травня 2011 року за №15 та від 29 серпня 2011 року за №22, надісланих до Луцького міського голови, в яких ставилось питання щодо продажу у власність зазначеної земельної ділянки рішення радою не приймались.

Про законність поставленого питання товариством щодо права на придбання вказаної земельної ділянки також зазначається в рішеннях вище вказаних судових інстанцій. Зокрема, 23 вересня 2008 року у справі №02/143-11 господарським судом Волинської області розглянуто позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Зустрічщодо законності відмови Луцькою міською радою від 18.06.2008 року у продажі у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,0472 га, цільове призначення якої для обслуговування кафе Зустрічрозташованої на Привокзальному майдані, 1 в місті Луцьку. Судом було визнано недійсним рішення Луцької міської ради №28/19 Про відмову у продажі у власність земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю Зустрічдля обслуговування кафе Зустрічна Привокзальному майдані, 1 та зобов'язано Луцьку міську раду в місячний термін з моменту набрання рішенням законної сили належним чином у відповідності до вимог Закону України Про місцеве самоврядування в Україніта Земельного Кодексу України розглянути по суті звернення товариства з обмеженою відповідальністю Зустрічпро продаж на умовах викупу земельної ділянки площею 0,0499 га, що розташована за адресою: м. Луцьк майдан Привокзальний, 1. Дане рішення суду не переглядалось в апеляційному та касаційному порядку, а тому відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України це рішення набрало законної сили і відповідно до ч.5 статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Аналогічне було прийнято рішенням господарським судом Волинської області від 29 січня 2009 року у справі №02/175-11, яким було визнано недійсним рішення Луцької міської ради від 22.10.2008 року Про відмову у продажі у власність земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю Зустрічдля обслуговування кафе Зустрічна Привокзальному майдані, 1. Дане рішення суду набрало законної сили і є обов'язковим для виконання на всій території України.

Вважає, що наведені обставини вказують на те, що рішення Луцької міської ради від 29 червня 2011 року про відмову товариству з обмеженою відповідальністю Зустрічу наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані,1 в м. Луцьку є таким, що не відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України та фактичним обставинам по суті вирішення самого питання, про яке ставилось товариством з обмеженою відповідальністю Зустрічу заявах від 30 травня 2011 року за №15 та від 29 серпня 2011 року за №22 про продаж у власність земельну ділянку, і як наслідок порушує законні права та інтереси товариства з обмеженою відповідальністю Зустріч.

Просить визнати незаконним та скасувати рішення одинадцятої сесії Луцької міської ради шостого скликання від 29 червня 2011 року в частині Відмови товариству з обмеженою відповідальністю Зустрічу наданні дозволу на проведення грошової оцінки земельної ділянки для обслуговування кафе на Привокзальному майдані, 1. Зобов'язати Луцьку міську раду розглянути на сесії ради заяву товариства з обмеженою відповідальністю Зустрічщодо продажу товариству земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 у місті Луцьку загальною площею 0,0472 га, для обслуговування кафе Зустріч. У зв'язку з системними порушеннями Луцькою міською радою вимог Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України (двічі виносились незаконні рішення Луцькою міською радою про відмову у продажі земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю Зустріч, зобов'язати Луцьку міську раду в особі міського голови, в місячний термін з часу набрання судового рішення законної сили, продати товариству з обмеженою відповідальністю Зустрічземельну ділянку на умовах викупу шляхом укладення договору купівлі-продажу, яка розмішена за адресою: м. Луцьк, майдан Привокзальний, 1, площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав в ньому викладених та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Вважає рішення прийняте Луцькою міською радою таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Не змогла вказати підстав, з яких Луцькою міською радою було відмовлено в наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на вул. Привокзальній, 1 в м. Луцьку, та не вказала з яких причин Луцькою міською радою не було прийнято рішення по першому клопотанню згідно заяви про продаж у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею, 0,0472 га, цільове призначення якої для обслуговування кафе Зустрічрозташованої на Привокзальному майдані, 1 в м. Луцьку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших обєктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 34 ст. 26, п.2 ст. 77 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмежено відповідальністю Зустрічнабуло право власності на нерухоме майно , що знаходиться за адресою м. Луцьк, Привокзальний майдан,1 за договором купівлі-продажу від 17.11.2006р., який зареєстрований КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризаціїв електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.11.2006р. за №1139 (а.с. 36,37).

Пунктом 2 ст.120 Земельного кодексу України передбачено, що при відчуженні будівлі до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ст.. 374 Цивільного кодексу України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Права та обов'язки суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 134 даного Кодексу земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, крім випадків відмови власника розташованого на земельній ділянці нерухомого майна від її викупу або укладення договору оренди.

Зважаючи на те, що ТзОВ Зустрічє власником нежитлового приміщення загальною площею 250,8 кв. м., яке розташоване за адресою: майдан Привокзальний, 1 в м. Луцьку, продаж спірної земельної ділянки, необхідної для обслуговування даного приміщення, проводиться шляхом її викупу власником цього обєкта нерухомого майна.

Статтею 128 Земельного кодексу України передбачено, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до статей 152, 155 Земельного кодексу України (від 25.10.2001 року) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Водночас, порушені права позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст. 152 Земельного кодексу України, з обовязковим дотриманням норм чинного законодавства. Згідно вказаної статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку, що передбачено п. 2 ст. 77 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації.

Орган державної влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підставами для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Рішення про відмову продажу земельної ділянки може бути оскаржено в суді.

З матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2011 року ТзОВ Зустріч звернулось із заявою до Луцького міського голови по питанню продажі у власність земельної ділянки на Привокзальному майдані,1 у місті Луцьку загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч, наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки. До вказаної заяви товариством були додані документи, які вимагались посадовими особами Луцької міської ради (а.с.38)

Рішенням Луцької міської ради від 29 червня 2011 року було відмолено ТзОВ Зустрічв наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч(а.с.41).

29 серпня 2011 року ТзОВ Зустрічповторно звернулось до Луцького міського голови для внесення на сесію ради питання про продаж у власність зазначеної земельної ділянки (а.с. 42,43). 14 вересня 2011 року заступник міського голови листом за №1.1.11/4592 відмовив у задоволені вимог товариства з тих підстав, що відповідно до порядку продажу земельних ділянок державної та комунальної власності, який встановлено Земельним кодексом України, орган державної влади або орган місцевого самоврядування не може до розгляду затвердження розробленого зацікавленою особою в придбанні земельної ділянки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо дозвіл на його розроблення надавався згідно ч. 3 ст. 128 ЗКУ) та/або затверджені звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки розглядати та приймати рішення щодо продажу земельної ділянки державної або комунальної форми власності, оскільки, в рішенні про продаж земельної ділянки орган державної влади або орган місцевого самоврядування повинен вказати (затвердити) ціну її продажу, яка є суттєвою умовою договору купівлі-продажу земельної ділянки, який укладається на підставі відповідного рішення про продаж земельної ділянки. Право відповідного органу місцевого самоврядування приймати рішення щодо доцільності, порядку та умов відчуження об'єктів права комунальне власності визначено в частині шостій ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Повідомила, що по заяві ТзОВ Зустрічвід 30.05.2011 року № 15 щодо продажу вищезазначеної земельної ділянки та надання дозволу на проведена її експертної грошової оцінки Луцькою міською радою було прийнято рішення від 29.06.2011 року № 11/92 Про відмову в наданні товариству з обмеженою відповідальністю Зустрічдозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1. Зазначила, що згідно ч. 5 ст. 42 Регламенту Луцької міської ради VI скликання, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 17.12.2010 року № 2/2 Рада не має права виносити рішення, що суперечать раніше прийнятим рішенням Ради індивідуальної дії, зокрема у випадку прийняття відмовного рішення Ради індивідуального характеру, відповідне питання може бути внесено на розгляд Ради після скасування попереднього відмовного рішення Ради в судовому порядку(а.с. 44,45)

Як вбачається з вищезазначеного, в рішенні Луцької міської ради Луцької міської ради від 29 червня 2011 року яким було відмолено ТзОВ Зустрічв наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч не зазначено підстав відмови відповідачу у наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 загальною площею 0,0472 га. для обслуговування кафе Зустріч не відображені такі підстави і в протоколі одинадцятої сесії Луцької міської ради VI скликання, на якій було прийнято вищезазначене рішення (а.с.29, 40), а тому, з урахуванням обставин даної справи суд вважає, що у відмова і наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч не відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює дані правовідносини.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 152 та 155 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача, в супереч ч.2 ст. 71 КАС України, не обґрунтувала правомірність винесення рішення Луцької міської ради та не надала доказів, які б спростували б твердження позивача.

За викладених обставин справи, суд вважає, що рішення Луцької міської ради від 29 червня 2011 року яким було відмолено ТзОВ Зустрічв наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 загальною площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч, слід визнати безпідставним та таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача і суперечить вимогам чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, у звязку з чим позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення одинадцятої сесії Луцької міської ради шостого скликання від 29 червня 2011 року в частині Відмови товариству з обмеженою відповідальністю Зустрічу наданні дозволу на проведення грошової оцінки земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1в м. Луцьку та зобовязання Луцької міської ради розглянути на сесії ради заяву товариства з обмеженою відповідальністю Зустрічщодо продажу товариству земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 у місті Луцьку загальною площею 0,0472 га, для обслуговування кафе Зустрічслід задовольнити.

Згідно вимог ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 2 ст. 14 Цивільного кодексу України, згідно якої особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язком для неї, та вимоги п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, згідно якого виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Зважаючи на викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання Луцької міської ради в особі міського голови, в місячний термін з часу набрання судового рішення законної сили, передати товариству з обмеженою відповідальністю Зустріч земельну ділянку на умовах викупу шляхом укладення договору купівлі-продажу, яка розмішена за адресою: м. Луцьк, майдан Привокзальний, 1, площею 0,0472 га для обслуговування кафе Зустріч, не відповідають вимогам чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 159, 161, 162, 163 КАС України, на підставі ч. 2 ст. 19, ст. 41, ст..ст. 142-145 Конституції України, ст.ст 26, п. 2 ст. 77 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, частини 2 ст. 14 ст.16, ст.ст. 374, 377 Цивільного кодексу України, до Цивільного кодексу України, Земельним кодексом України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення одинадцятої сесії Луцької міської ради шостого скликання від 29 червня 2011 року в частині Відмови товариству з обмеженою відповідальністю Зустріч у наданні дозволу на проведення грошової оцінки земельної ділянки для на Привокзальному майдані, 1.

Зобов'язати Луцьку міську раду розглянути на сесії ради заяву товариства з обмеженою відповідальністю Зустрічщодо продажу товариству земельної ділянки на Привокзальному майдані, 1 у місті Луцьку загальною площею 0,0472 га., для обслуговування кафе Зустріч.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_3