Справа № 804/6946/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 серпня 2015 р. справа № 804/6946/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Квасові В.П.

представник позивача не прибув

відповідач не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську клопотання представника позивача про закриття провадження у адміністративній справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії за період з 14.07.2014 р. по 30.09.2014 р. у розмірі 2449,03 грн., -

ВСТАНОВИВ :

03 червня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області до ОСОБА_1, в якій позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області надміру виплачену суму пенсії за період з 14.07.2014 року по 30.09.2014 року у розмірі 2449,03 грн. (дві тисячі чотириста сорок девять гривень 03 копійки).

04.06.2015 року до відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було направлено судовий запит для отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1.

25.06.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобом поштового звязку надійшли відомості щодо місця реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_1.

Отже, місце проживання ОСОБА_1, зазначене в позовній заяві - було підтверджено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання 20.08.2015 року сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлялись належним чином.

Представником позивача 20.08.2015 року через канцелярію суду подано клопотання про здійснення розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження.

На адресу відповідача судом направлялись повістки про виклик в судове засідання, призначені на 14.07.2015 року, 06.08.2015 року та 20.08.2015 року, проте, на адресу суду повернулися конверти з відміткою поштового відділення про причини повернення.

Відповідно до пункту 11 статті 35 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

На підставі частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши чинне законодавство, суд доходить наступного.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно до прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Приписи вищенаведених норм кореспондують з положеннями частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень, а також, такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (зі змінами та доповненнями), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач у справі звернувся до суду з приводу повернення надмірно сплачених відповідачу сум пенсії, а не здійснення обчислення, перерахунку, виплат сум пенсій, при цьому, серед вичерпних підстав Кодексу адміністративного судочинства України, на основі яких суб'єкт владних повноважень може звернутися з позовом до адміністративного суду, повернення безпідставно отриманих коштів - немає.

За суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог, та предметом спору, дана справа підлягає розгляду місцевому загальному суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.12.2014 р. у справі № К/800/57565/14, та від 12.11.2014 р. у справі № К/800/11090/14.

Разом з тим, відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ставить вимогу про стягнення надміру отриманої пенсії, призначеної достроково за віком, як непрацюючій особі, в розмірі 2449,03 грн.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З наведеного також вбачається, що відносини про стягнення матеріальної шкоди, завданої органу Пенсійного фонду України внаслідок безпідставно виплачених коштів на підставі вищенаведених норм за своєю правою природою є цивільно-правовими, а не адміністративними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії за період з 14.07.2014 р. по 30.09.2014 р. у розмірі 2449,03 грн. підлягають розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Отже, за наведених обставин, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Проте, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за Законом.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 17, 18, 21, 50, 157, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Закрити провадження уадміністративній справі № 804/6946/15 за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії за період з 14.07.2014 р. по 30.09.2014 р. у розмірі 2449,03 грн.

Розяснити позивачу право на звернення із зазначеною позовною заявою до місцевого загального суду, за місцезнаходженням відповідача, в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 3 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати всім сторонам по справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2