Справа № 809/2211/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 876/8344/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагентства в Калуському районі Івано-Франківської області, Відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради про визнання протиправними та скасування висновків та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Держземагентства в Калуському районі Івано-Франківської області, Відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради, в якому просив визнати протиправними та скасувати висновок про погодження проекту землеустрою за №1422 від 19.12.2014 року, висновок передачі земельної ділянки за №01-10/756 від 17.12.2014 року та зобов»язати повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в районі вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуш та надати відповідні висновки.

Позовну заяву мотивовано тим, що наданий відповідачем висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1422 від 19.12.2014 року, яким відмовлено позивачу у погодженні документації із землеустрою, ґрунтується виключно на підставі негативного висновку відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 17.12.2014 року № 01-10/756, що свідчить про порушення відповідачем вимог абзацу 5 частини 7 статті 186-1 Земельного кодексу України. Також відділ у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради безпідставно відмов позивачу у погодженні передачі земельної ділянки з підстав невідповідності цільового та функціонального призначення земельної ділянки Генеральному плану міста Калуша, оскільки спірна земельна ділянка по вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуш не відноситься до земель житлової та громадської забудови, а входить до масиву земель сільськогосподарського призначення, а наданий відповідачем висновок передачі земельної ділянки за №01-10/756 від 17.12.2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок управління Державного агентства земельних ресурсів у Калуському районі Івано-Франківської області за №1422 від 19.12.2014 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; зобов»язано управління Державного агентства земельних ресурсів у Калуському районі Івано-Франківської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Львівська-Княгині Ольги, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область та надати висновок; визнано протиправним та скасовано висновок передачі земельної ділянки Відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради Івано-Франківської області за №01-10/756 від 17.12.2014 року; зобов»язано Відділ у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради Івано-Франківської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Львівська-Княгині Ольги, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область та надати висновок.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Відділ у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги ст. 1 Закону України «Про землеустрій» та ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України, в яких чітко вказано спосіб та порядок визначення (затвердження) цільового використання тієї чи іншої земельної ділянки в межах населеного пункту, а керувався довідкою Управління державного агентства в Калуській області Івано-Франківської області від 24.11.2014 року №04-07/479 та листом від 29.11.2014 року №14009/07-17/04.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Управління Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області та до відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради із заявами про погодження та надання висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в районі вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші (а.с. 18, 19).

17.12.2014 року відділом у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради надано висновок за №01-10/756, яким відмовлено позивачу у погодженні передачі вказаної земельної ділянки з підстав невідповідності цільового та функціонального призначення земельної ділянки Генеральному плану міста Калуша (а.с.21).

Підставою для відмови відділом у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради у погодженні передачі земельної ділянки позивачу значиться невідповідність цільового та функціонального призначення вищевказаної земельної ділянки Генеральному плану міста Калуш, оскільки згідно з Генеральним планом міста Калуша, затвердженим рішенням Івано-Франківського облвиконкому від 06.06.1979 року №184, актуалізованого рішенням Калуської міської ради від 06.06.2013 року № 1960, територія на якій розміщена згадана земельна ділянка частково відноситься до територій комунальних підприємств та споруд інженерного обладнання.

19.12.2014 року Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області надано висновок №1422, яким відмовлено позивачу у погодженні документації із землеустрою на підставі негативного висновку відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 17.12.2014 року №01-10/756 (а.с.20).

Підставою для відмови Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області у погодженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші є наявність негативного висновку відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 17.12.2014 року №01-10/756.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради Івано-Франківської області про невідповідність спірної земельної ділянки, яка підлягає відведенню позивачу для ведення особистого селянського господарства, її цільовому та функціональному призначенню не відповідають фактичним обставинам, а тому оскаржуваний висновок передачі земельної ділянки №01-10/756 від 17.12.2014 року є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а розгляд наданого позивачем проекту землеустрою Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області здійснено не об»єктивно, упереджено та з порушенням вимог абзацу 5 частини 7 статті 186-1 Земельного кодексу України щодо самостійності його розгляду, незалежно від погодження проекту іншими органами, а тому оскаржуваний висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №1422 від 19.12.2014 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими виходячи з наступного.

У відповідності до статті 30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 186 ЗК України схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць погоджуються територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району - виконавчим органом відповідної міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі якщо такий орган не утворений - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурним підрозділом відповідної обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Також, частиною 17 статті 186 ЗК України встановлено, що підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Як видно з матеріалів справи, згідно з висновком відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 17.12.2014 року №01-10/756 позивачу відмовлено у погодженні передачі земельної ділянки, у зв»язку з невідповідністю цільового та функціонального призначення вищевказаної земельної ділянки Генеральному плану міста Калуш.

Так, відповідно до Генерального плану міста Калуша, затвердженим рішенням Івано-Франківського облвиконкому від 06.06.1979 року №184, актуалізованого рішенням Калуської міської ради від 06.06.2013 року № 1960, територія на якій розміщена спірна земельна ділянка частково відноситься до територій комунальних підприємств та споруд інженерного обладнання.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідності до ч. 17 ст. 186 ЗК України позивачу правомірно відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в районі вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші, оскільки такий не відповідає Генерального плану міста Калуша, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо правомірності надання висновку Управління Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області від 19.12.2014 року №1422 колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 7 статті 186-1 ЗК України передбачено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об»єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об»єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

З наведеного слід зробити висновок, що при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимагається надання матеріалів погодження такого проекту землеустрою.

Як видно з матеріалів справи, що підставою для відмови Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області у погодженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші є наявність негативного висновку відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 17.12.2014 року №01-10/756, тобто відмова у погодженні проекту землеустрою, що у відповідності ст. 50 Закону України «Про землеустрій» є відсутністю однієї із складових проекту землеустрою.

Тому, Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області правомірно відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що висновки відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради Івано-Франківської області про невідповідність спірної земельної ділянки, яка підлягає відведенню позивачу для ведення особистого селянського господарства, її цільовому та функціональному призначенню та Управління Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0971 га у приватну власність враховуючи негативний висновок відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради Івано-Франківської області надані з дотриманням норм чинного законодавства та підстав для їх скасування колегія суддів не знаходить, відтак позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року у справі №809/2211/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.11.2015 року.