Справа № 804/8039/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2015 рокусправа № 804/8039/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.

за участю представника позивача Білей Ю.О., представника відповідача Розживайкіної Г.М., розглянув у відкритому судовому засідання в приміщенні суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року по справі № 804/8039/15 за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року Державне підприємство «Придніпровська залізниця» (далі Підприємство або ДП «Придніпровська залізниця») звернулось із позовом до суду, в якому просило стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (далі Управління) 1910091,30 грн. збитків за пільгове перевезення пасажирів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року даний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішення суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, не враховано той факт, що відповідачем належним чином виконано свої зобов`язання в межах затверджених субвенцій з бюджету, оскільки загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту, яка передбачає компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не може перевищувати загальну суму збитків заявлених позивачем. Крім того вказує, на сплату заборгованості в розмірі 152500 грн., яка вказувалась на кінець спірного періоду відповідно до акту звіряння розрахунків від 31 грудня 2014 року. Вимоги позивача про стягнення більших сум не обгрунтовані, оскільки відсутні докази про фактичне перевезення осіб на цю суму. В зв'язку з чим, просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду. Пояснив, що відсутні докази про здійснення позивачем перевезень на суму, вказану в позові.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 14.02.2014 року між ДП «Придніпровська залізниця» та Управлінням праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, як розпорядником бюджетних коштів, укладено договір № 491 ПР/ДН-2-14309НЮ д.ч. про надання пільгового проїзду ДП «Придніпровська залізниця» окремим категоріям громадян та здійснення компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд (а.с.10-13).

Відповідно до п.п.1.1 - 1.2 зазначеного договору, його предметом є відносини сторін щодо компенсаційних виплат за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, залізничним транспортом у приміському сполученні, що здійснюється за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

Відповідно до п.2.1.2 - 2.1.3 договору на позивача покладався обов'язок не пізніше 15 числа місяця наступного звітного періоду подавати відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, облікові форми, а до 15 числа місяця наступного звітного періоду - акти звіряння із платником щодо надання за минулий місяць пільгового проїзду окремим категоріям населення.

Відповідно до 2.3.3 зазначеного договору на відповідача покладався обов'язок здійснювати перерахування компенсаційних виплат за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, згідно кошторису доходів та видатків в межах кошторисних призначень на підставі розрахунку у п'ятиденний термін з дня надходження субвенцій на власний рахунок

Відповідно до п.3.2 договору відповідач здійснює перерахування компенсаційних виплат у п'ятиденний термін (операційні дні) з дня надходження коштів на власний рахунок на підставі рахунку позивача на суму, яка підлягає компенсації, та облікових форм.

Відповідно до плану асигнувань загального фонду бюджету на 2014 рік Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, компенсація виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті передбачена в розмірі 1382500,00 грн.

Крім того судом встановлено, що позивачем складались та направлялись щомісячно (з січня по грудень 2012 року) відповідачу облікові форми (а.с. 18,19,21,23,25,27,29,31,33,35,37,38) про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного бюджету, всього за 2014 рік на суму 3292591,30 грн. Відповідно до вказаних форм недоотриманий розмір компенсацій витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду в приміських поїздах, за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року становить 1910091,30 грн.

Згідно актів звірення розрахунків від 31.12.2014 року та від 04.02.2015 року, складених між позивачем та відповівдачем (а.с. 112, 113), за результатами 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за перевезення пільгової категорії громадян у приміському сполученні склала 152500 грн.

Згідно платіжного доручення № 2959 від 07 травня 2015 року (а.с. 67) Управління перерахувало позивачу заборгованість за пільгове перевезення пасажирів за 2014 рік в сумі 152500 грн.

В зв'язку з тим, що фактична сума збитків від пільгових перевезень до відшкодування за вище зазначеними обліковими формами перевищує розмір затверджених на вказаний період субвенцій, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відшкодування збитків від перевезення пільгових категорій громадян проводились відповідачем не в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційної інстанції знаходить такий висновок суду безпідставним з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт», для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до п.п.2, 3, 5,8 Постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів). Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення). Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Відповідно до п.1, 3, 4 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України. Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку про те, що загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту, яка передбачає компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не може перевищувати розміру затверджених субвенцій.

Наявними в матеріалах справи письмовими доказами встановлено, що Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області свої зобов'язання по договору від 14 лютого 2014 року ПР/ДН-2-14309НЮ д.ч. в частині перерахування коштів, передбачених на проведення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій населення виконало.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що будь - яка заборгованість відповідача як розпорядника коштів місцевого бюджету з урахуванням передбаченої кошторисом на 2014 рік суми в розмірі 1382500,00 грн. відсутня, що підтверджується актом звіряння розрахунків від 31 грудня 2014 року (а.с. 112) підписаних як начальником позивача так і відповідача (завізованих начальником фінансового управління Нікопольської міської ради та начальником управління Державної казначейської служби України у місті Нікополі Дніпропетровської області) та копією платіжного доручення, яким погашена кредиторська заборгованість за 2014 рік (а.с. 67).

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку щодо необґрунтованості позовних вимог та протиправності оскаржуваного судового рішення, оскільки таке рішення винесене з порушенням норм матеріального права у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року по справі № 804/8039/15 - скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про стягнення збитків - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 06 листопада 2015 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко