Справа № 810/1396/15
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1396/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт» до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт» (надалі за текстом - «ТОВ «БВС Контакт») звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.09.2014 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на прибуток на 905 650 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ у Голосіївському районі»), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 08.08.2014 р. по 12.08.2014 р. посадовцями ДПІ у Голосіївському районі проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «БВС Контакт» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Бетис» за період з 01.11.2013 р. по 31.12.2013 р.

Результати перевірки оформлено актом № 379/1-22-01/36134371 від 15.08.2014 р.

Згідно цьому акту позивачем, зокрема, порушено вимоги ст.ст. 137, 138 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого занижено податок за 2013 р. на прибуток на 724 520 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Між ТОВ «БВС Контакт» та ТОВ «Бетис» було укладено ряд договорів на виконання проектних та будівельно-монтажних робіт, бухгалтерських, аудиторських, юридичних, інформаційно-консультаційних послуг.

На підставі цих договорів складено акти надання послуг, податкові накладні та видаткові накладні, рахунки на оплату, акти здачі-приймання проектно-вишукувальної продукції.

Разом з тим, згідно акту ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки» ТОВ «Бетис» за податковою адресою не знаходиться. Висновок про наявність у підприємства трудових ресурсів, складських приміщень та виробничих потужностей зробити неможливо.

На думку відповідача наведене свідчить про відсутність реальної поставки робіт та послуг, а відтак і про завищення позивачем валових витрат.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Голосіївському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.09.2014 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на прибуток на 905 650 грн., у тому числі 724 520 грн. за основним платежем та 181 130 грн. за штрафними санкціями.

Питання, пов'язані з формуванням платником податку на прибуток валових витрат врегульовано статтями 138, 139 ПК України.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК України (тут та надалі норми ПК України у редакції що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За змістом підпункту 138.1.1 пункту 138.1 названої статті ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

За приписами пункту 138.8 ст. 138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Частиною 3 названої статті Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи у 2013 р. ТОВ «БВС Контакт» формувало валові витрати за господарськими операціями з ФОП ОСОБА_2, ПП «Смерека, ТОВ «СК Альянс 2005», ПП «Атум Груп», ПП «Рандат-1», ТОВ «Сібол», ТОВ «Будівельна експертиза 2010», ТОВ «Булава Транс», ТОВ «Андора ЛЛС», ТОВ «Промтек-2000», ТОВ «Метал Холдінг Трейд», ТОВ «Ліндор»; ТОВ «Єдітепе»; ТОВ «Будконтракшн»; ПрАТ «ІКС» 5 Рітейл груп Україна», ЗАТ «Укрреставрація», ТОВ «БК «Укрбудінвест», ТОВ «Південна Промислова Компанія», ТОВ «Елєфант-2012», ТОВ «Віннер Будівництво», ТОВ «Будконстракшн», НП «Сіті Бост», СО «Німецько-Польсько-Українського Товариства» в Україні, ТОВ «Інженерно-Будівельна Компанія ДЖМС», ТОВ «Таталсгруп», ТОВ «Вольт-А», ОСОБА_4, ТОВ «Репротекс», ТОВ «Київбудтранс-2012», ТОВ «Спецтранс ЛТД», ТОВ ПП «Смерека», ТОВ «Булава Транс». ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Інжинірингова Компанія Нові Енергетичні Технології», ПП «Світло Плюс», ТОВ «НП Сіті Бост», ТОВ «Фаетон-Буд», ТОВ «БК «Века», ТОВ «Розумний дім». ТОВ НВЦ «Професійна безпека», ПП «Смерека», ЗАТ «СНРПБВТ «Укрреставрація», ТОВ «НП «Сіті Бост», ТОВ «Булава Транс», ТОВ «Стандарт-Буд», ТОВ «Сіт-Сервіс», ТОВ «Робота плюс», ПП «СГ «ТАС», ТОВ «Аудиторська фірма «Еверест», ТОВ «Сіт-Сервіс», ТОВ «НВФ «Інпроект», ТОВ «Софтком Груп», ТОВ «Навігатор-Онлайн», ПАТ «Укртелеком», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Фото-УА», ПрАТ «Альцест», ТОВ «ЦПЗ «Софтком», ТОВ «Промкабель-Електрика», ЗАТ «СНРРБВТ «Укрреставрація», ТОВ «Агроконтакт 2000», ТОВ «БК «Укрбудінвест», ТОВ «Основа», ТОВ «ЕТК Електро-Актив», ТОВ «Андора ЛЛС», ТОВ «Радіум», ТОВ «Арт Мастер», ТОВ «Енергосистеми України», ТОВ «Риторика ЛТД», ТОВ «Електромир-Київ», ТОВ «Світ Агро Буд», ТОВ «Український експертний будівельний центр», ТОВ «Вербена-Н», ТОВ «Агроконтакт 2000», ТОВ «Розетка.УА», ТОВ «Сітбол», ТОВ «СК Альянс 2005», ТОВ «Інтрасофт», ПП «СГ «ТАС», ТОВ «Булава Транс», ТОВ «ТК «Електролюкс», ТОВ «БНВФ «Електроцентр», ПП «Смерека», ТОВ «Радіум», ТОВ «Укркомпресормаш-Сервіс», УДАІ ГУМВС, ПрАТ «УГМК», ПП «Комавто Плюс», ФОП ОСОБА_7, ТОВ НВЦ «Професійна безпека», ТОВ «Нова Пошта», ТОВ «ТЦ Гермес», ДП «Урметртестстандарт», ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», ППФ «Абсолют-Холдинг», Центр сертифікації ключів «Україна», ТОВ «Астракардс», ТОВ «Реєстратор Київ», ТОВ «ІБК ДЖМС», філія ПрАТ «ІДС аква Сервіс»; ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Банк Форум», ТОВ «Промтек-2000», ППФ «Абсолют-Холдінг»; ТОВ «Агроконтракт 2000».

Тобто, господарські операції з ТОВ «Бетис» не враховувались позивачем при формуванні валових витрат у 2013 р. та, відповідно, не призвели до заниження податку на прибуток.

Відповідно ж до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 03 листопада 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.