Справа № 820/5974/15
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 р.Справа № 820/5974/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

позивача - ОСОБА_1, представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського міського центру зайнятості на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2015р. по справі № 820/5974/15

за позовом ОСОБА_1

до Харківського міського центру зайнятості

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського міського центру зайнятості (далі по тексту - відповідач, ХМЦЗ), в якому просить суд:

- визнати дії Харківського міського центру зайнятості протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку допомоги по безробіттю;

- зобов'язати Харківський міський центр зайнятості провести перерахунок допомоги по безробіттю з урахуванням шести календарних місяців у 12-місячному періоді перед настанням страхового випадку, не враховуючи повні календарні місяці (з першого до першого числа) перерви в роботі, на підставі довідок про середню заробітну плату та форми 50К "Індивідуальні відомості про застраховану особу" Пенсійного фонду України;

- переглянути у зв'язку з цим рішення про призначення допомоги по безробіттю від 31.01.2015 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року по справі №820/5974/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі.

Визнано дії Харківського міського центру зайнятості протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку допомоги по безробіттю.

Зобов'язано Харківський міський центр зайнятості провести перерахунок допомоги по безробіттю з урахуванням шести календарних місяців у 12-місячному періоді перед настанням страхового випадку, не враховуючи повні календарні місяці (з першого до першого числа) перерви в роботі, на підставі довідок про середню заробітну плату та форми 50К "Індивідуальні відомості про застраховану особу" Пенсійного фонду України, у зв'язку з цим переглянути рішення про призначення допомоги по безробіттю від 31.01.2015 р.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 73.08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі, а також його представники у судовому засіданні, з викладених підстав, стверджує, що допомога по безробіттю ОСОБА_1 призначена у відповідності до норм чинного законодавства та вважати поважною причиною несплату страхових внесків у період підприємницької діяльності позивача, правові підстави відсутні. Таким чином, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу та в судовому засіданні, з викладених підстав, посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку з проведенням АТО позивач виїхав з м. Луганська до м. Харкова та 15 грудня 2014 року отримав статус тимчасово переміщеної особи, що підтверджується довідкою №(а.с.7).

Позивач 20 травня 2015 року звернувся з заявою до відповідача в якій просив у відповідності з ч. 1 ст. 22 та ч. 2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з урахуванням змін згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення соціального захисту внутрішньо переміщених осіб" від 05.03.2015 р. зробити відносно нього перерахунок суми допомоги по безробіттю(а.с.8).

Листом Харківського міського центру зайнятості від 28.05.2015 року повідомлено позивача, що на час надання відповіді правові підстави для проведення перерахунку відсутні.

Позивач повторно звертався до відповідача з заявою від 31.07.2015 року, в якій просив виконати Наказ Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року №613 та зробити відносно нього перерахунок допомоги по безробіттю, взявши для цього місяці, що передують початку перерви страхового стажу з поважної причини, тобто місяці, передуючи липню 2014 року з "індивідуальних відомостей про застраховану особу".

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку позивачу допомоги по безробіттю, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання таких дій протиправними, а також зобов'язання Харківський міський центр зайнятості провести перерахунок допомоги по безробіттю з урахуванням шести календарних місяців у 12-місячному періоді перед настанням страхового випадку, не враховуючи повні календарні місяці (з першого до першого числа) перерви в роботі, на підставі довідок про середню заробітну плату та форми 50К "Індивідуальні відомості про застраховану особу" Пенсійного фонду України та переглянути у зв'язку з цим рішення про призначення допомоги по безробіттю від 31.01.2015 р.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті рішення про відмову позивачу в проведенні перерахунку допомоги по безробіттю, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства та наявності підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1, 2, 5 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Суб'єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик.

Страховик - Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення соціального захисту внутрішньо переміщених осіб" від 05.03.2015 року №245-VIII (245-19) зносить деякі зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно абзацу 2 та 6 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна.

Поважними причинами є:

- навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, клінічній ординатурі, аспірантурі, докторантурі з денною формою навчання;

- строкова військова служба;

- здійснення догляду непрацюючою працездатною особою за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду;

- періоди зайнятості на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, що за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування не підтверджуються сплатою єдиного внеску;

- інші поважні причини, передбачені законодавством України. (зі змінами від 05.03.2015 р.).

Згідно абзацу 5 п. 4 "Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 26.09.2001 р. №1266, місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.

Відповідно до абзацу 3 п. 17 Порядку №1266, у разі коли застрахованій особі страхові виплати призначаються в робочому органі виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття і така особа перед настанням страхового випадку працювала на кількох підприємствах або на одному підприємстві з перериванням трудових відносин чи виконувала роботи (надавала послуги) за декількома цивільно-правовими договорами або виконувала роботи за різними видами зайнятості, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється таким робочим органом сумарно за шість календарних місяців (менш як шість календарних місяців) у 12-місячному періоді перед настанням страхового випадку, не враховуючи повні календарні місяці (з першого до першого числа) перерви в роботі, на підставі довідок про середню заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), починаючи з останнього місця роботи (виконання робіт (надання послуг) згідно з цивільно-правовими договорами, зайняття підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою або іншою діяльністю.

Згідно п. 5 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у середньомісячну заробітну плату (дохід) для обчислення допомоги по безробіттю включаються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески, які підтверджуються даними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" внутрішньо переміщеним особам після надходження документів та відомостей про страховий стаж, заробітну плату (дохід) рішення про призначення допомоги по безробіттю переглядається відповідно до законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку з проведенням АТО позивач виїхав з м. Луганська до м. Харкова та 15 грудня 2014 року отримав статус тимчасово переміщеної особи, що підтверджується довідкою №(а.с.7).

19 грудня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №4000480 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(а.с.12), тобто останнім місцем роботи позивача є його підприємницька діяльність.

Як вбачається з довідки від 20.05.2015 року №3844 ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітній в Харківському міському центрі зайнятості з 26 грудня 2014 р.(а.с.13).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 надавав до Харківського міського центру зайнятості довідки про середню заробітну плату за останні шість місяців роботи (березень - серпень 2014 р.) з основного місця роботи ТОВ "Укрводбудкомплект", та за сумісництвом з ТОВ "Лугаквастрой", ТОВ "ЛВ-Холдінг", також була надана форма 50К "Індивідуальні відомості про застраховану особу".

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується в ході апеляційного розгляду, в період липень-листопад 2014 року позивач знаходився в місті Луганськ, де у вказаний проміжок часу проводилась АТО і він фактично був позбавлений можливості звітувати контролюючим органом та сплачувати відповідні кошти.

Отже, вказаний період (липень-листопад 2014 року) є місяцями, які повинні бути виключені з розрахункового періоду при призначенні ройфтбергу О.Я. допомоги по безробіттю

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для обчислення середньої заробітної плати при призначенні допомоги по безробіттю Харківський міський центр зайнятості повинен виключити місяці в період зайнятості позивача на тимчасово окупованій території України, в кількості п'яти з липня по листопад 2014 р. з розрахунку допомоги по безробіттю та взяти інші п'ять місяців у 12-місячному періоді перед настанням страхового випадку (припинення останнього виду зайнятості) з наданих ним довідок про середню заробітну плату та з форми 50К "Індивідуальні відомості про застраховану особу", в яких підтверджується сплата страхових виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує на необхідність здійснення перерахунку позивачу розміру допомоги по безробіттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи в перерахунку позивачу допомоги до безробіттю, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, правомірність відмови ОСОБА_1 в перерахунку допомоги до безробіттю, належним чином не довів.

Разом з тим, колегія суддів вказує на обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського міського центру зайнятості залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2015р. по справі № 820/5974/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 09.11.2015 р.