Справа № 824/2148/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2148/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

04 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до посадового окладу судді в розмірі 25% за роботу в гірському населеному пункті за період з 01.01.2012 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах" від 11.08.1995 року №648.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідачі про причини неявки в судове засідання не повідомили. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, направив на адресу суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, з яких вбачається, що позивач апеляційну скаргу не визнає у повному обсязі, проти її задоволення заперечує, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, При цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 20.12.2003 року працює суддею Путильського районного суду Чернівецької області.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 року №647 "Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських", смт. Путила включено в перелік населених пунктів, яким надається статус гірських. Посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 28.08.2006 року (а.с.10) підтверджується, що позивач проживає та працює на території гірського населеного пункту.

До 1 січня 2012 року позивачу нараховувалась доплата до посадового окладу згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 року №648 "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах". Однак, як вбачається з довідок про доходи №№31, 32, 33, 34 від 12.08.2015р., нарахування доплати за роботу та проживання в гірській місцевості припинено. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що таке припинення доплат було безпідставним. Колегія суддів апеляційного суду із таким висновокм не погоджується, і звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про оплату праці" умови розміру оплати праці суддів визначаються законом. Зокрема, суддівська винагорода встановлюється відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний суд України", та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат: за вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Таким чином, перелік доплат, які включаються до складу суддівської винагороди, є вичерпним, здійснення інших виплат не передбачено Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 року №648 "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах" в пункті 1 установлено, що на підприємствах, в установах, організаціях та військових частинах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби, визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25 відсотків.

При цьому колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що в силу вимог вказаної Постанови, підвищення тарифних ставок і посадових окладів працівникам бюджетних установ і організацій, здійснюється в межах асигнувань відповідних бюджетів. В ході судового розгляду з матеріалів справи встановлено, що кошти для підвищення посадового окладу суддям за роботу в гірських населених пунктах у Державному бюджеті України не передбачені.

Таким чином, застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми спеціального Закону, який встановлює умови оплати праці суддів - Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні. Вказаний Закон не передбачає можливості включення до складу суддівської винагороди будь-яких інших доплат і підвищень (крім доплат за вислугу років; за перебування на адміністративній посаді в суді; за науковий ступінь; за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці). Таким чином, позов про підвищення посадового окладу судді на 25% за роботу у гірському населеному пункті не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Совгира Д. І.