Справа № 2а-4203/11/1270
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія №3.1.1
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2011 року Справа № 2а-4203/11/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Судді: Тихонова І.В.,

при секретарі: Калашнікові Д.О.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1;

представник відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стахановського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Луганській області в особі Служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Стахановського МВ УМВС України про визнання протиправними дій та стягнення заподіяної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до Стахановського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Луганській області в особі Служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Стахановського МВ УМВС України, в якому просила суд визнати протиправними дії щодо оформлення неналежним чином реєстраційних відомостей у національному паспорті громадянки України, стягнути з Стахановського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Луганській області матеріальну шкоду у розмірі 1932,03грн. та моральну шкоду у розмірі 5000грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити та пояснила, що 18 березня 2011р. вона перетинала державний кордон України з метою здійснення подорожі до міста Санкт Петербург, яка виїхала на швидкому потязі з м.Харкова. При проходженні митного контролю, службовою особою Харківського прикордонного загону на території України зясувалося, що її паспорт є недійсним в звязку з відсутністю ріку вклеювання третьої вікової фотокартки при досягненні 45 річного віку і їй було запропоновано вийти з поїзда та повернутися до пункту відправки, в звязку з чим позивачка вимушена була пересуватися залізничним транспортом від станції „Козача Лопань до міста Харкова. Того ж дня позивачка повернулася до м. Харкова, до якого з Луганська виїхав її чоловік, який привіз її закордонний паспорт. 19.03.2011р. ОСОБА_1 придбала авіаційні білети напрямку Харків Москви та Москва Санкт Петербург. Позивач вважає, що діями відповідача, які полягають в невірному оформлені паспорта, а саме відсутністю ріку вклеювання третьої вікової фотокартки при досягненні 45 річного віку, їй були завдані як матеріальні так і моральні страждання.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, надав письмове заперечення, у якому вказав, що паспортною службою Стахановського МВ УМВС України у Луганській області фотокартка позивачеві була вклеєна про що свідчить сам факт наявності у паспорті позивача, а також вбачається з рапорта начальника СГІРФО Стахановського МВ УМВС України у Луганській області від 11.04.2011. Зазначив, що відповідно до ч.8, п.6 розділу 1 „Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховною Радою України від 26.06.1992р. №2503 ХІІ чітко і недвозначно вимогає „вносити до паспорта записи, не передбачені вказаним положенням або законодавчими актами України, забороняється. На підставі чого відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, у звязку з їх необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, 17.03.2004р. їй виповнилось 45 років, в звязку з чим вона звернулась до СГІРФО Стахановського МВ УМВС України в Луганській області для вклеювання у паспорт фотокартки та занесення відповідної записи.

18.03.2011 при проходженні державного кордону на виїзд з України до Росії, службовою особою Харківського прикордонного закону було прийнято рішення про відмову в наданні позивачки дозволу в проходженні вищевказаного кордону України.

Так рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16 річного віку зазначено, що на підставі ст.11 Постанови КМУ №57 від 27.01.1995р. „Правила перетинання державного кордону громадянами України, з причини, того що національний паспорт громадянина України оформлений неналежним чином, відсутній рік вклеювання третьої вікової фотокартки - ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду з України (а.с.9).

Згідно з п.1 „Положення про паспорт громадянина України, про свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон або дипломатичний і службовий паспорти, посвідчення особи моряка і проїзний документ дитини. Ці документи виготовляються і оформляються відповідно до положень, що затверджуються Кабінетом Міністрів України на підставі рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України

від 15 червня 2006 року №600 Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, в ІІІ розділі „Вклеювання фотокарток зазначається:

13. Третя і п'ята сторінки паспорта передбачені для вклеювання в паспорт додаткових фотокарток у разі досягнення особою 25-річного або 45-річного віку.

14. Для вклеювання фотокартки в разі досягнення громадянином відповідного віку до уповноважених осіб, визначених у пункті 4 Порядку, протягом місяця подаються паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, які відповідають досягнутому віку.

Надані фотокартки порівнюються з фотографічними картками, які вже вклеєні на відповідні сторінки паспорта, і зовнішністю особи, після чого одна фотокартка вклеюється в паспорт, а друга - у спеціально визначене для цього місце заяви про видачу паспорта.

Перед вклеюванням фотокартки в паспорт у нижній частині рамки, яка визначена як місце для вклеювання фотокартки в паспорті та заяві про видачу паспорта, зазначаються прізвище та ініціали власника паспорта.

На четвертій та шостій сторінках паспорта вчиняється запис про орган, яким здійснюється вклеювання фотокарток у паспорт, та проставляється підпис посадової особи - начальника відповідного органу (підрозділу) служби. Цей підпис скріплюється гербовою печаткою. Після перевірки на фотокартці, вклеєній у паспорт, проставляється рельєфний відбиток печатки. Номер гербової печатки та її рельєфного відбитка повинні збігатися. Відповідний запис вноситься також на зворотний бік заяви.

У разі вклеювання фотокартки в територіальному підрозділі, який видав особі паспорт, вклеювання проводиться одночасно і в паспорт, і в заяву.

Якщо паспорт видавався іншім територіальним підрозділом, то відомості про це вносяться до журналу обліку вклеювання фотокарток у паспорт громадянина України у зв'язку з досягненням особою 25 або 45 років (додаток 6), а до територіального підрозділу за місцем видачі паспорта направляється відповідне повідомлення про вклеювання фотокартки (додаток 7) з долученням до нього другої фотокартки, на зворотному боці якої зазначається прізвище та ініціали особи.

15. Не пізніше наступного дня після надходження повідомлення про вклеювання фотокартки в паспорт долучена до нього фотокартка вклеюється в заяву про видачу паспорта особи. При цьому обов'язково перевіряється тотожність зображення з попередніми фотокартками, вклеєними в заяву.

Якщо в результаті порівняння фотокарток не буде встановлено тотожність особи або виявлено невідповідність відомостей про власника паспорта, зазначених у повідомленні, з даними заяви про видачу паспорта, ксерокопії заяви та повідомлення надсилаються до підрозділу служби, який здійснював вклеювання фотокартки, для з'ясування причин розбіжностей, що існують, та здійснення відповідних заходів.

Про результати проведеної роботи обов'язково повідомляється територіальний підрозділ за місцем видачі паспорта.

Згідно з п.п.7,8,9 „Положення про паспорт громадянина України, про свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються паспортною службою.

Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25 -і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80х60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків.

Тобто належним чином вважається оформлений паспорт, в якому при досягненні громадянином 25 -і 45-річного віку з вклеюванням нової фотокартки, що засвідчується підписом посадової особи з датою вклеювання фотокартки. Дата повинна складатися з числа, місяця та року.

На підставі вищенаведених нормативних актів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача щодо оформлення неналежним чином реєстраційних відомостей у паспорті вказавши рік вклеювання третьої вікової фотокартки підлягають задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено і підтверджено матеріалами справи, що в паспорті ОСОБА_1 дійсно дату, місяць, а не вказано рік вклеювання вікової фотокартки (а.с.8), але відповідачем вказана бездіяльність вчинена не навмисно і відповідачем не відмовлено у виправленні недоліку.

ОСОБА_1 зверталася до Стахановського МВ УМВС України в Луганській області з проханням провести службову перевірку, що до встановлення осіб яки вчинили вказану помилку з подальшім її усунення.

Заступником начальника Стахановського МВС України в Луганській області було надана відповідь, в якій зазначено, що 20.03.1998р. співробітниками СГІФРО Стахановського МВ УМВС України було здійснено вклеювання фотокартки по досягненню 45 річчя позивачем, однак співробітники які здійснювали оформлення паспорту звільнені з ОВС за власним бажанням. На підставі вказаних обставин було запропоновано позивачці зявитися до СГІФРО Стахановського МВ УМВС України з паспортом.

Згідно ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодуванню шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим, порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно правовий спір.

Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Так з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 придбала залізничний квіток напрямком Харків - Санкт Петербург вартістю 1035,54грн. в звязку з відмовою у праві виїзду з України, позивачці було повернуто 766,25грн., так як вона доїхала лише до станції „Козача Лопань, з відкіля пересувалась залізничним транспортом до м. Харкова, що підтверджується квитком № 497901 від 18.03.2011 у розмірі 4,80грн. (а.с.19-20).

Щодо стягнення затрат, повязаних з авіаційного переліту суд виходить з наступного. Судом встановлено, що позивач за власним бажанням придбав авіаквиток з Харкова до Москви та з Москви до Санкт Петербургу, та скористався туристичною путівкою, крім того за туристичну путівку сплатив син позивачки ОСОБА_3, про що не заперечувала сама позивачка, тобто затрат на придбання путівки нею не здійснювались.

На підставі п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно законодавства України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходів, визначаючи розмір шкоди, ти якими доказами це підтверджується.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується

особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак позивачем не зазначено, у чому саме полягають душевні страждання, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою, ступінь їх глибини, та ступень вини, якщо саме вона є підставою для відшкодування. Тому у задоволенні позовних вимог, про стягнення моральної шкоди з відповідача, ОСОБА_1 слід відмовити за необгрунтованністю. В судовому засіданні не встановлені обставини, які б вказували на заподіяння позивачу з боку відповідача моральної шкоди.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 94 КАС України, а також те, що позивач відповідно до п.34 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» від сплати державного мита (судового збору) звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно ст.160 КАС України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України 1167,1173,1174 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Стахановського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Луганській області в особі Служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Стахановського МВ УМВС України про визнання протиправними дій та стягнення заподіяної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Стахановського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Луганській області в особі Служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Стахановського МВ УМВС України, щодо оформлення неналежним чином реєстраційних відомостей у національному паспорті ОСОБА_1

Стягнути з Стахановського міського відділу Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Луганській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 274грн.09коп. (двісті сімдесят чотири гривні 09коп.).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 25 червня 2011 року.

СуддяОСОБА_4