Справа № 353/114/15а,2а/353/10/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/4407/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2015 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання рішення пенсійного органу щодо застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати за 2006 рік незаконним, зобов'язання відповідача застосувати при призначенні пенсії з 01 червня 2009 року та подальших перерахунках пенсії показник середньої заробітної плати за 2009 рік (1650,43 грн.) та здійснювати таку виплату недоотриманих грошових коштів у перерахунковому розмірі.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області неправомірно застосовано при перерахунку пенсії середню заробітну плату за 2006 рік. Вказано, що мала б застосовуватися середня заробітна плата за 2009 рік у розмірі 1650,43 грн.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2015 року адміністративний позов за період з 01 червня 2009 року по 02 серпня 2014 року залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області щодо застосування при призначенні пенсії позивачу показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок з 03 серпня 2014 року та виплачувати пенсію позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік, з врахуванням виплачених сум пенсії.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позивачу на території Російської Федерації була припинена виплата пенсії, а на території України ОСОБА_1 звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області саме про призначення пенсії за віком, тому середньомісячний розмір заробітку для розрахунку пенсії має бути визначений із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 08 листопада 2000 року призначено пенсію в Російській Федерації за віком, дана пенсія виплачувалась до 31 травня 2009 року.

З 01 червня 2009 року позивачці продовжено (поновлено) виплату пенсії за віком, в управлінні Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області.

Як вбачається із матеріалів справи позивач після призначення пенсії не працює, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області, що підтверджується розпорядженням пенсійного органу.

У 2010 році позивачка як непрацюючий пенсіонер, звернулася із заявою до відповідача про проведення перерахунку пенсії на підставі ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Такий перерахунок пенсії позивача, відповідач провів із застосуванням цього показника за 2006 рік.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, яка набула чинності 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави-учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера, а обчислення проводиться з заробітку за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Згідно із ст. 6 Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за періоди роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Розмір пенсії переглядається у відповідності із законодавством держави-учасниці Угоди по новому місці проживання пенсіонера з додержанням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 даної Угоди.

Відповідно до ст. 7 Угоди, при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави по новому місці проживання пенсіонера.

Визначення розміру пенсії ОСОБА_1 було проведено згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону застосовується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що оскільки позивач вже отримувала пенсію в Російській Федерації (пенсія вперше призначена в 2000 році), у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання в Україні управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області продовжено (поновлено) виплату пенсії, а не здійснено її первинне призначення, для якого береться рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області - задовольнити.

Постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2015 року в справі № 353/114/15-а - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Постанову складено в повному обсязі 27 жовтня 2015 року.