Справа № 820/7070/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 жовтня 2015 р. № 820/7070/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "ГРОСБУХ" до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 27.02.2015 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року адміністративний позов приватного підприємства "ГРОСБУХ" до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області позовні вимоги в частині скасування рішення про результати розгляду скарги №892/10/20-40-10-04-14 від 15.05.2015 року ГУ ДФС Міндоходів у Харківській області залишено без розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення рішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки відповідача, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обовязок по оплаті грошового зобовязання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив прийняти рішення про задоволення позову.

Представник відповідачів проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною в судовому засіданні, де зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки складено відповідний акт, яким зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, на підставі якого позивачу визначене відповідне податкове зобовязання.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фахівцем державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість приватного підприємства "ГРОСБУХ" (код 33900281) за вересень 2014 року. За результатами перевірки складено акт №364/20-30-15-01-10/3390028 від 09.02.2015 року, яким зафіксовано порушення: п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України (а.с. 86-90).

На підставі акту перевірки №364/20-30-15-01-10/3390028 від 09.02.2015 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення № від 27.02.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, з яких основний платіж -102500 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 25625 грн. (а.с. 10).

Позивач не погодившись з винесеним відповідачем податковим повідомлення - рішенням № від 27.02.2015 року подав на нього скаргу від 19.03.2015 року №02/07 до Головного управління Міндоходів у Харківській області (а.с. 32).

Рішенням №892/10/20-40-10-04-14 від 15.05.2015 року Головне управління Міндоходів у Харківській області залишено спірне податкове повідомлення - рішення № від 27.02.2015 року - без змін (а.с. 33-37).

Судовим розглядом встановлено, що в жовтні 2014 року позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року №, що підтверджується квитанцією (а.с.11-15).

У зв'язку зі збоєм програми 1-С, в податкових накладних №70, №73, №74, №77, №118 в графі "індивідуальний податковий номер продавця" замість вірного коду контрагента позивача - ТОВ "ТВК ЕЛПРО", зазначено код - ПП "ВІАРТ".

На підставі збою в програмі 1-С позивачем в 16.02.2015 року подано уточнюючу декларацію з податку на додану вартість №, де виправлено самостійно виявлені помилки, що підтверджується квитанцією (а.с. 19-24).

Відповідно до п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що контролюючим органом направлявся на адресу позивача акт №364/20-30-15-01-10/3390028 від 09.02.2015 року про результати камеральної перевірки приватного підприємства "ГРОСБУХ", про що свідчить поштове повідомлення від 16.02.2015 року.

Проте, суд категорично ставиться до посилань представника відповідача щодо надіслання означеного вище акту камеральної перевірки, так як дане поштове повідомлення за №370 не містить відтиску штампу печатки пошти щодо прийняття для надіслання поштової кореспонденції. Крім того, відповідачем не надано до суду опису вкладення до даного поштового відправлення, а тому не можливо встановити, яка саме кореспонденція містилась у цьому конверті (а.с. 77 зі зворотного боку).

Поряд із цим, згідно витягу про відстеження поштових відправлень поштова кореспонденція за №370, яка міститься на зворотному поштовому повідомленні від 16.02.2015 року, в даному реєстрі відсутня, не зареєстрована (а.с. 101).

Також, представник відповідача вказував на те, що позивачем не вчасно подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а саме 16.02.2015 року, тобто після складання акту камеральної перевірки.

Суд з даним твердженням не погоджується, оскільки відповідно до п.50.2 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Таким чином, посилання відповідача є безпідставним через те, що відповідачем проведено камеральну перевірку, а не документальну планову чи позапланову.

Порядок формування податкового кредиту регулюється положеннями ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно до п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

На даний час всі податкові накладні складені за результатами господарських операцій із контрагентом, ТОВ "ТВК ЕЛПРО" зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотримання вимог передбачених діючим законодавством, що підтверджується витягом з даного реєстру (а.с. 96).

З урахуванням викладеного вище, суд вказує, що недоліки в зазначені коду продавця в податковій декларації, які наразі є уточненими та виправленими, у порядку визначеному ст. 50 Податкового кодексу України, не впливають на право (обов'язок) позивача (покупця) відносити до складу податкового кредиту, коригувати зобов'язання по податкам, на суму сплаченого ПДВ при придбанні товару. Податковий кодекс України не ставить таке право в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання продавцями своїх податкових зобов'язань та сплати ними сум податків до державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем вказаного процесуального обов'язку стосовно податкового повідомлення - рішення № від 27.02.2015 року не виконано, тому суд приходить до висновку про невідповідність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства "ГРОСБУХ" до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 27.02.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 жовтня 2015 року.

Суддя М.О. Лук'яненко