Справа № 509/3676/15-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 509/3676/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Курочка В.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лук'янчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ОСОБА_4 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області (надалі - Відповідач-1, УПФ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі - Відповідач-2, ГУПФ), в якому (з врахуванням уточнень) просив визнати неправомірними дії відповідачів щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку та зобов'язати відповідачів призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку з 26.01.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС у 1986 році (категорія 2). 26.01.2015 року він звернувся до УПФ із заявою про призначення йому пенсії за віком як учасникові ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році зі зниженням пенсійного віку на 10 років згідно із ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та надав на підтвердження цього відповідні документи. Але рішенням №118 від 24.04.2014 року УПФ йому було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.10.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірною відмову УПФ в призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку та зобов'язано УПФ призначити позивачу пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 10 років, на підставі ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 26.01.2015 року. В задоволенні позову до ГУПФ відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2015 року позивач, після досягнення ним 50 років, звернувся до УПФ із заявою про призначення йому пенсії за віком як учасникові ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році зі зниженням пенсійного віку на 10 років згідно із ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та надав на підтвердження цього відповідні документи: копію паспорта; копію ідентифікаційного номера; трудову книжку; копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році; копію довідки Народицької пересувної механізованої шляхової будівельної організації про роботу водієм у жовтні 1986 року та отриману заробітну плату, копію довідки Народицької селищної ради про те, що він до липня 1988 року проживав в смт Народичі, копію довідки про те, що за роботу в зоні відчуження в с. Нове Шарне за період з 29.05.1986 року по 01.07.1986 року йому була нарахована заробітна плата в сумі 372,00 грн., копію наказу Народицької пересувної механізованої шляхової будівельної організації про доручення йому проведення робіт з дезактивації в с. Христинівка, Нове Шарне, Малі Клещі, Великі Клещі, смт Народичі.

Однак, рішенням УПФ №118 від 24.04.2015 року у задоволенні заяви позивачу відмовило, посилаючись на те, що під час проведення зустрічної перевірки факт роботи позивача в Народицькій пересувній шляхо-будівельній організації з 01.04.1986 року по 21.09.1987 року підтвердився, а факт участі його у роботі по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС не підтвердився через відсутність первинних документів в Трудовому архіві.

Не погоджуючись з наведеним рішенням УПФ, позивач звернувся зі скаргою до ГУПФ.

ГУПФ листом від 15.07.2015 року, який позивач отримав 22.07.2015 року, відмовило позивачу у задоволенні скарги на дії УПФ.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним документом який надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», а обставина, що Народицька пересувна шляхо-будівельна організація була ліквідована і первинні документи щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не збереглись, не могла бути підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Зі змісту ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, вищевказаними нормами законодавства встановлено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, на 10 років.

Відповідно до положень п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком з урахуванням положень ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

Отже, надання інших документів при зверненні за призначенням пенсії з вище зазначених підстав законодавством не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав УПФ належним чином засвідчені копії документів про виконання ним робіт по ліквідації аварії ЧАЕС, на підставі яких йому було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 року.

Отже, колегія суддів не погоджується із посиланням УПФ на факт відсутності в Трудовому архіві первинних документів щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як на підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки позивачем надані належним чином засвідчені копії цих документів, та на підставі саме цих документів позивач в установленому порядку набув статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення УПФ №118 від 24.04.2015 року, яким було відмовлено позивачу у призначені пенсії із зниженням пенсійного віку, є протиправним.

Щодо позовних вимог стосовно визнання неправомірними дій ГУПФ щодо відмови позивачу у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку та зобов'язання ГУПФ призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку з 26.01.2015 року, колегія суддів вважає такі позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки лист ГУПФ є лише повідомленням позивача про правомірність рішення УПФ №118 від 24.04.2015 року, та наслідків які б могли порушити права позивача не несе.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд зазначає, що апелянт УПФ (суб'єкт владних повноважень), не звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі УПФ заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до положень ч.1 ст.4, п.3.2 таблиці ставок судового збору ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, оскільки за подання позовної заяви підлягало сплаті судовий збір в розмірі 73,08 грн, то розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 80,39 грн..

Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, відповідно до ст.94 КАС України, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з апелянта.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області - залишити без задоволення, а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області на користь Одеського апеляційного адміністративного суду судовий збір у розмірі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп. на рахунок №1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лук'янчук Ю.М. Градовський