Справа № 816/4227/15
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4227/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кулик-Куличок О.Л.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Будімпекс" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2015 року Приватне підприємство " Будімпекс" /надалі - позивач, ПП "Будімпекс"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві/ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 від 09.07.2015 та № НОМЕР_2 від 23.09.2015 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог /т.1 а.с. 211 212/.)

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 09.07.2015 ПП «Будімпекс» визначено суму штрафних санкцій в розмірі 5 451 000 грн за порушення п. 2.6., 4.2. Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», а саме, не оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства на суму 1 090 200 грн, яку внесено на розрахунковий рахунок підприємства. Позивач вважає безпідставними висновки податкового органу про порушення ПП «Будімпекс» вимог законодавства, оскільки грошові кошти в розмірі 1 090 200 грн були зараховані на розрахунковий рахунок ПП «Будімпекс» у ПАТ «Полтава-банк» від ОСОБА_4 як поворотна фінансова допомога на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 01.01.2013, про що зазначено у відповідних банківських квитанціях, а також підтверджено листом ПАТ «Полтава-банк» від 15.07.2015 за вих. № 002-004/476. Позивач звертав увагу на те, що кошти ОСОБА_4 вносилися не до каси підприємства, а на розрахунковий рахунок ПП «Будімпекс» в ПАТ «Полтава-банк». Вказував, що в подальшому зазначені кошти ПП «Будімекс» повернуто ОСОБА_4 згідно з видатковими касовими ордерами.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 23.09.2015, яким ПП «Будімпекс» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 33 361 грн на підставі висновку акту перевірки про завищення витрат на суму 140 468 грн, зауважував, що правомірність формування витрат підтверджується видатковими накладними, при цьому придбані товарно-матеріальні цінності використані у господарській діяльності ПП «Будімпекс», що підтверджується відповідними актами на списання.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

02 жовтня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення ДПІ у м. Полтаві, в яких в обґрунтування правомірності податкових повідомлень-рішень відповідач зазначав, що порушення ПП «Будімпекс» пунктів 2.6., 4.2. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, вимог Податкового кодексу України знайшли відображення в акті перевірки від 22.06.2015 № 589/16-01-22-01/32753302 та рішенні про результати розгляду скарги від 04.09.2015 № 3292/10-16-31-10-04-11. Так, завищення ПП «Будімпекс» суми витрат в розмірі 140 468 грн., у звязку з чим занижено суму податку на прибуток, встановлено у звязку з тим, що підприємством не надано документальних свідчень, що підтверджують факт використання в господарській діяльності підприємства придбаних та списаних ТМЦ (проведення ремонту або поліпшення основних засобів). Про порушення ПП «Будімпекс» вимог законодавства щодо оприбуткування в касі підприємства готівкових коштів в сумі 1090200 грн, які внесені підприємством в банк, свідчать банківські квитанції на оприбуткування готівкових коштів, в яких платником зазначено ПП «Будімпекс», та дані касової книги підприємства, в яких відсутні записи про оприбуткування готівкових коштів /т. 1 а.с. 205 206/.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ПП «Будімпекс», ідентифікаційний код 32753302, зареєстроване як юридична особа 24.11.2003 /т. 1 а.с. 78/, як платник податків перебуває на обліку у ДПІ у м. Полтаві /а.с. 80/.

У термін з 25.05.2015 по 15.06.2015 головними державними ревізорами-інспекторами ДПІ у м. Полтаві ОСОБА_5, ОСОБА_6 проведено планову документальну виїзну перевірку ПП «Будімпекс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт від 22.06.2015 № 589/16-01-22-01/32753302 (надалі акт перевірки) /т. 1 а.с.14-60/, в якому зафіксовано порушення ПП «Будімпекс», зокрема:

- пп. 135.5.4. п. 135.5. статті 135, п. 137.10. статті 137, п. 144.1. статті 144 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток в сумі 673027 грн, в тому числі по періодах: за 2012 рік 612 990 грн, за 2013 рік 38209 грн, за 2014 рік 21 828 грн;

- п. 2.6., п. 4.2. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, а саме, неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у касу підприємства в сумі 1 090 200 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено, зокрема, податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 09.07.2015, яким до ПП «Будімпекс» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 5 451 000 грн /т.1 а.с. 11/;

- № НОМЕР_2 від 09.07.2015, яким збільшено суму грошового зобовязання ПП «Будімпекс» з податку на прибуток приватних підприємств на 841 283 грн 75 коп., в тому числі, за основним платежем 673 027 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 168 256 грн 75 коп./т.1 а.с. 12/.

За результатами розгляду скарги ПП «Будімпекс» на податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами перевірки, оформленої актом від 22.06.2015 № 589/16-01-22-01/32753302, Головним управлінням ДФС у Полтавській області прийнято рішення від 04.09.2015 № 3292/10/16-31-10-04-11, яким, крім іншого:

- скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 09.07.2015 в частині визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 807922,75 грн, в т.ч. основний платіж 646338 грн, штрафна (фінансова) санкція 161584,75 грн, та задоволено в цій частині скаргу платника, в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення;

- залишено без змін податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09.07.2015, а скаргу в цій частині без задоволення /т. 1 а.с. 71 77/.

Враховуючи рішення Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 04.09.2015 № 3292/10/16-31-10-04-11, ДПІ у м. Полтаві прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 23.09.2015, яким збільшено суму грошового зобовязання ПП «Будімпекс» з податку на прибуток приватних підприємств на 33361 грн, в тому числі, за основним платежем 26 689 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6672 грн /т.1 а.с. 214/.

Позивач не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями № НОМЕР_1 від 09.07.2015, № НОМЕР_2 від 23.09.2015, у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві № НОМЕР_1 від 09.07.2015, яким до ПП «Будімпекс» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 5 451 000 грн, суд виходить з наступного.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення послугував висновок акту перевірки про порушення ПП «Будімпекс» п. 2.6., п. 4.2. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме, неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у касу підприємства в сумі 1 090 200 грн.

У п. 3.5.1. акту перевірки ревізорами зазначено, що на рахунок ПП «Будімпекс» (банк Публічне акціонерне товариство «Полтава-банк») вносилися готівкові кошти з каси підприємства (згідно квитанцій банку: платник ПП «Будімпекс», код платника 32753302, через ОСОБА_4В.) як поворотна фінансова допомога від ОСОБА_4 (договір про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 01.01.2013) на загальну суму 1090200 грн за 2013 рік, при цьому дані готівкові кошти в касі підприємства не оприбутковані (в касовій книзі не відображені) /т.1 а.с. 37 38/.

Враховуючи зазначений висновок акту перевірки, ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09.07.2015, яким згідно із пунктом 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» до ПП «Будімпекс» застосовано штрафні (фінансові) санкції за не оприбуткування у касі готівки - у пятикратному розмірі неоприбуткованої суми ( 1 090 200 грн. х 5 = 5 451 000 грн.).

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (надалі Положення про ведення касових операцій).

Згідно із пунктом 1.2. Положення про ведення касових операцій (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6. Положення про ведення касових операцій встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

В силу приписів пункту 3.1. Положення про ведення касових операцій касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Відповідно до п. 3.3. Положення про ведення касових операцій приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Згідно із пунктом 3.7. Положення приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі.

Пунктом 3.11. Положення про ведення касових операцій визначено, що прибуткові та видаткові касові ордери до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів (додаток 4), який ведеться окремо за прибутковими та видатковими операціями.

За приписами пункту 4.2. Положення про ведення касових операцій усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5).

Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Відповідно до пункту 4.3. Положення записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Аналіз вказаних норм Положення про ведення касових операцій свідчить, що приймання підприємством готівки в касу проводиться за прибутковими касовими ордерами, які до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, після чого готівка оприбутковується в касі підприємства шляхом здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Оприбуткування готівки має здійснюватися своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та у повній сумі.

Судом встановлено, що між ПП «Будімпекс» (позичальник) та фізичною особою ОСОБА_4 (позикодавець) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги від 01.01.2013, за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу в сумі 1 500 000 грн, а позичальник зобовязується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором /т.1 а.с. 97 98/.

Протягом 2013 року на розрахунковий рахунок ПП «Будімпекс» № 2600-402088, відкритий у ПАТ «Полтава-банк», надійшли кошти як поворотна фінансова допомога від ОСОБА_4, зокрема, в сумі 1 090 200 грн, про що свідчать банківські квитанції від 13.03.2013 на суму 149 000 грн, від 15.03.2013 на суму 64 580 грн, від 15.04.2013 на суму 91 100 грн, від 30.04.2013 на суму 75 000 грн, від 22.05.2013 на суму 49 000 грн, від 31.05.2013 на суму 71 150 грн, від 12.06.2013 на суму 56 500 грн, від 17.06.2013 на суму 40000 грн, від 20.06.2013 на суму 36 200 грн, від 21.06.2013 на суму 30 000 грн, від 21.06.2013 на суму 30 500 грн, від 01.07.2013 на суму 107 600 грн, від 09.07.2013 на суму 42 000 грн, від 01.08.2013 на суму 60 000 грн, від 28.11.2013 на суму 70 800 грн, від 17.12.2013 на суму 35 000 грн, від 24.12.2013 на суму 50 000 грн /т.3 а.с. 3 -19/ та виписки по рахунку / т. 2 а.с. 132 148/.

В ході перевірки податковий орган дійшов висновку, що готівкові кошти в сумі 1 090 200 грн вносилися з каси підприємства, оскільки у квитанціях банку було зазначено: платник - ПП «Будімпекс» через ОСОБА_4

Однак суд зауважує, що визначальною ознакою надходження в касу підприємства готівкових коштів є безпосередня наявність таких коштів в касі підприємства, між тим, такого факту перевіркою не виявлено.

Під час перевірки також не встановлено, що ПП «Будімпекс» виписано прибуткові касові ордери щодо отримання готівки від ОСОБА_4 та зареєстровано такі ордери в журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, а також, що виписано видаткові касові ордери щодо видачі готівки для здавання її в банк.

Згідно пояснень представника ПП «Будімпекс» бухгалтера ОСОБА_2 в судовому засіданні готівкові кошти від ОСОБА_4 в якості поворотної фінансової допомоги до каси підприємства не надходили.

Суд також враховує, що отримання поворотної фінансової допомоги від ОСОБА_4 в сумі 1 090 200 грн ПП «Будімпекс» обліковано на аналітичних рахунках (за дебетом рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті», кредитом рахунку 681 «Поворотна фінансова допомога») /т.1 а.с. 217 250, т. 2 а.с. 1 48/

Зауважень щодо відображення вказаних господарських операцій у бухгалтерському обліку підприємства акт перевірки та письмові заперечення відповідача на позов не містять.

Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до пункту 2.5. Положення про ведення касових операцій якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи здійснюють готівкові розрахунки без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для подальшого її перерахування на рахунки інших підприємств (підприємців) або фізичних осіб, то такі розрахунки для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими.

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976, безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів.

Порядок приймання через касу банку готівки національної та іноземної валюти від клієнтів для зарахування на власні рахунки та рахунки інших юридичних і фізичних осіб або на відповідний рахунок банку (філії, відділення) регулюється Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011, № 174, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за № 790/19528 (надалі Інструкція № 174).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції № 174 банк (філія, відділення) приймає від клієнта готівку для здійснення її переказу через операційну касу і платіжні пристрої.

Банк (філія, відділення) здійснює приймання від клієнта готівки національної валюти через операційну касу за такими прибутковими касовими документами, зокрема: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки банку (філії, відділення), у тому числі на погашення кредиту, інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказ без відкриття рахунку.

В силу вимог пункту 1.3. розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції № 174 касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Згідно із пунктом 2.9. розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції № 174 банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Правилами заповнення реквізитів касових документів, які є додатком 16 до Інструкції № 174, встановлено вимоги до заповнення реквізиту «платник»: зазначаються найменування юридичної особи та прізвище, ім'я, по батькові особи, яка уповноважена діяти від імені юридичної особи, що здійснює переказ готівки; якщо переказ готівки здійснює фізична особа, то зазначаються її прізвище, ім'я та по батькові та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків / номер особового рахунку або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідні органи державної податкової служби і мають відмітку в паспорті). Щодо заповнення реквізиту «призначення платежу», то встановлено, що під час приймання готівки зазначається вид платежу або джерела її надходження.

Із наявних у справі квитанцій ПАТ «Полтава-банк» щодо внесення готівки на рахунок ПП «Будімпекс» вбачається, що у графі "призначення платежу" зазначено - "поворотна фінансова допомога від ОСОБА_4В.", а в графі "платник" поряд з назвою підприємства вказано прізвище та ініціали фізичної особи, якою вносилися кошти - ОСОБА_4 /т.3 а.с. 3 -19/.

Листом ПАТ "Полтава-банк" від 15.07.2015 року за вих. №002-004/476 підтверджено, що на рахунок № 2600-4-4088, що належить ПП «Будімпекс», згідно заяв на переказ готівки внесено поворотну фінансову допомогу через ОСОБА_4 в наступних сумах: березень 2013 р. 213 850 грн; квітень 2013 р. 166 100 грн., травень 2013 р. 120 150 грн., червень 2013 р. 224 700 грн., липень 2013 р. 189 600 грн., серпень 2013 р. 60 000 грн, листопад 2013 р. 70 800 грн, грудень 2013 р. 128 200 грн /т. 1 а.с. 99/.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на непідтвердження факту надходження готівкових коштів від ОСОБА_4 до каси ПП "Будімпекс", відсутність документів, які свідчать про здавання підприємством цієї готівки до банку (зокрема, видаткових касових ордерів), суд приходить до висновку, що готівкові кошти в якості поворотної фінансової допомоги вносилися ОСОБА_4 як фізичною особою на виконання договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 01.01.2013 безпосередньо на розрахунковий рахунок підприємства, у звязку з чим вказані кошти не підлягали оприбуткуванню у касі підприємства.

Доводи відповідача про те, що готівкові кошти вносилися ПП «Будімпекс», оскільки у квитанціях банку у графі «платник» зазначено найменування підприємства, суд оцінює критично, оскільки у графі «платник» квитанцій містяться відомості також про фізичну особу ОСОБА_4 поряд із найменуванням підприємства, а у графі «призначення платежу», що свідчить про джерело походження коштів, вказано «поворотна фінансова допомога від ОСОБА_4В.». При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 є директором ПП «Будімпекс» /т. 1 а.с. 79/, що могло зумовити зазначення банком у квитанціях у графі "платник" також найменування підприємства.

Суд зауважує, що наявність у графі «платник» квитанцій банку найменування підприємства поряд із прізвищем, імям, по батькові фізичної особи, не може бути єдиним і безумовним доказом того, що готівкові кошти вносилися саме підприємством, як і того, що ці готівкові кошти спочатку надійшли до каси підприємства.

Крім того, аналіз квитанцій ПАТ "Полтава-банк" свідчить, що за умови однакового заповнення графи "платник" - "ПП "Будімпекс" ОСОБА_4В." (або ПП "Будімпекс" через ОСОБА_4В.), графи "призначення платежу" - "поворотна фінансова допомога від ОСОБА_4В.", зміст графи "код платника" був різним: код або взагалі не зазначався, або вказувався код підприємства, або код ОСОБА_4 (зокрема, у квитанції № 18 від 13.12.2013 /т. 3 а.с. 17/). За таких обставин технічні моменти заповнення банківських квитанцій, за відсутності інших доказів, не могли бути покладені в основу висновку про порушення підприємством вимог з регулювання обігу готівки .

Відповідно до пунктів 7.16., 7.1.7. Положення про ведення касових операцій під час перевірки органами контролю повного і своєчасного оприбуткування коштів, що надійшли до каси від здійснення господарської діяльності, записи в касовій книзі звіряються за сумами та строками з даними відповідних прибуткових касових ордерів (із залученням у разі потреби таких виправдних документів: розрахункових документів, квитанцій до прибуткових касових ордерів, рахунків-фактур, товарно-транспортних і податкових накладних тощо). Перевіряється також проведення записів щодо реєстрації зазначених ордерів (за сумами і датами) у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів.

За потребою поглибленої перевірки повного оприбуткування в касі готівкових коштів, одержаних з різних джерел, можуть аналізуватися також обороти за відомістю журналу-ордера 1 за дебетом субрахунку 301 "Каса в національній валюті" порівняно з оборотами за кредитом кожного кореспондуючого рахунку/субрахунку (311 "Поточні рахунки в національній валюті", 37 "Розрахунки з різними дебіторами", 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками", 661 "Розрахунки за заробітною платою", 662 "Розрахунки з депонентами", 681 "Розрахунки за авансами одержаними" та інших рахунків) з подальшим порівнянням їх із відповідними записами в касовій книзі та даними документів, які підтверджують фактичне одержання підприємством певних сум готівки у відповідні строки.

Пунктом 7.19. Положення про ведення касових операцій визначено, що під час перевірки органи контролю мають брати до уваги те, що за наявності в касі підприємства готівки, яка не підтверджена прибутковими касовими ордерами, вона вважається неоприбуткованою в касі та зараховується в дохід підприємства.

Як встановлено судом вище, факт наявності в касі ПП "Будімпекс" готівки під час перевірки не виявлено, доказів надходження до каси готівкових коштів шляхом звірок, аналізу оборотів по бухгалтерському обліку, зустрічних перевірок у підприємств, які сплатили готівкові кошти, податковим органом не отримано.

Таким чином твердження податкового органу про отримання ПП «Будімпекс» у касу готівкових коштів, які внесено на власний розрахунковий рахунок, в розмірі 1 090 200 грн, не підтверджені належними і достатніми доказами, а відтак і висновок про порушення ПП «Будімпекс» пунктів 2.6., 4.2. Положення про ведення касових операцій у звязку із не оприбуткуванням в касі підприємства готівкових коштів в розмірі 1 090 200 грн. є необґрунтованим.

Аналогічний підхід до вирішення подібного спору викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 у справі № 816/3784/13-а (реєстраційний номер в ЄРДСР 45349509).

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 09.07.2015 не ґрунтується на вимогах законодавства, прийняте без урахування усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 23.09.2015, яким ПП «Будімпекс» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на 33361 грн, в тому числі, за основним платежем 26 689 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6672 грн /т.1 а.с. 214/, суд враховує наступне.

Зміст акту перевірки свідчить, що підставою для збільшення ПП «Будімпекс» грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств послугував висновок податкового органу про завищення задекларованих позивачем показників у рядку 06.2 декларації «Витрати на збут» на загальну суму 322 364 грн. Ревізорами констатовано, що на порушення п. 144.1. статті 144 Податкового кодексу України позивачем віднесено до р. 06.2. декларації, зокрема, витрати на придбання товарів, матеріалів та послуг, які були використані на будівництво бетонозмішувального цеху в 2013 році в сумі 140 468 грн (Дт 151 К-т 205,281) /11 аркуш акту перевірки, т.1 а.с.24/.

У рішенні Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 04.09.2015 № 3292/10/16-31-10-04-11 під час розгляду питання правомірності віднесення підприємством до складу витрат придбаних ТМЦ (щебінь, пісок, кутик), які в подальшому були використані на будівництво бетонозмішувального цеху в 2013 році в сумі 140 468 грн (списання яких відображено бухгалтерською проводкою Д-т 151 «Капітальне будівництво» К-т 205 «Матеріали», К-т 281 «Товари»), зазначено, що підприємством не надано документальних свідчень, що підтверджують факт використання у господарській діяльності підприємства придбаних та списаних ТМЦ (проведення ремонту або поліпшення основних засобів), тому сума витрат в розмірі 140 468 грн не підлягає включенню до складу витрат /т.1 а.с. 74, зворот/.

Відповідно до пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 22.12.2010 № 984, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В порушення вимог вказаного Порядку в акті перевірки ПП «Будімпекс» при викладенні факту порушення податкового законодавства щодо формування витрат на суму 140 468 грн відсутні посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначеного факту.

Водночас в ході судового розгляду позивачем надано реєстр видаткових накладних, на підставі яких сформовано витрати у 2013 році на суму 140 469 грн /т.2 а.с. 20 -21/, копії первинних документів (видаткових, податкових накладних) щодо придбання товарів на вказану суму /т.1 а.с. 161 188, т. 3 а.с. 67 101, 111, 113/, а також копії актів списання, що підтверджують використання придбаних товарів у господарській діяльності підприємства /т. 1 а.с. 189 199/.

Представником позивача бухгалтером ОСОБА_7 у судовому засіданні підтверджено, що суму коштів в розмірі 140 468 грн ПП «Будімпекс» віднесено до витрат на збут за 2013 рік (рядок 06.2. декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік /т.2 а.с. 226/), що відповідає наявній в акті перевірки інформації щодо структури витрат на збут ПП «Будімпекс» за 2013 рік /аркуш акту перевірки 9, т. 1 а.с. 22/.

Аналіз первинних бухгалтерських документів, на підставі яких ПП «Будімпекс» сформовано витрати на збут за 2013 рік в сумі 140 468 грн, свідчить, що вказані витрати включали:

- витрати на придбання будівельних матеріалів для здійснення ремонту орендованого приміщення по вул. Буровиків, 4 у м. Полтаві (видаткові накладні № РН-0021 від 14.03.2013, № 17000335 від 29.03.2013, № 17000379 від 05.04.2013, № 17000385 від 08.04.2013, № 00007874 від 02.04.2013, № 17000517 від 08.05.2015, № 17000640 від 30.05.2013, № 17000734 від 21.06.2013 щодо придбання кабелю, арматури, кругу, листів, кутиків, панелей, труб профільних та ін..);

- витрати на придбання будівельних матеріалів для облаштування підїзної дороги перед бетонозмішувальною установкою (видаткові накладні № РН-11/12-1 від 11.12.2012, № 15 від 01.04.2013, № 26.03.1900 від 03.04.2013, № 26.03.1900 від 04.04.2013, № 21.05.1900 від 16.04.2013, № 26.03.1900 від 04.04.2013, № 10 від 29.04.2013, № 86 від 15.05.2013, № 129 від 16.05.2013, № 130 від 16.05.2013, № 137 від 21.05.2013, № 65 від 29.05.2013, № 17 від 05.06.2013, № 18.01.1901 від 21.06.2013, № 352 від 13.06.2013, № 6 від 02.12.2013, № 9 від 03.12.2013, № 18 від 04.12.2013, № 23 від 05.12.2013, № 1306 від 25.12.2013, № 390 від 09.12.2013, № 400 від 18.12.2013, № 406 від 23.12.2013, № 420 від 26.12.2013, № 352 від 28.11.2013 щодо придбання щебеню, бетону, піску);

- витрати на придбання матеріалів для виробництва бетону у бетонозмішувальній установці (видаткові накладні № 389 від 25.10.2013, № 165 від 21.11.2013, № 175 від 11.11.2013 щодо придбання оксиду магнію, сита, піноутворювача, пластифікатора).

В силу приписів підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Загальне поняття витрат визначене у пункті 14.1.27. статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником);

Пунктом 138.1. статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2. статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пунктами 138.4., 138.5. статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Пунктом 138.10. статті 138 Податкового кодексу України визначено перелік інших витрат, до яких віднесено, зокрема, витрати на збут.

За змістом підпункту 138.10.3. пункту 138.10. статті 138 Податкового кодексу України витрати на збут включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг:

а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції;

б) витрати на ремонт тари;

в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут;

г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів;

ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом;

д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона);

е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки;

є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування;

ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства;

з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

У свою чергу нормами Податкового кодексу України окремо регламентується порядок формування витрат, повязаних із ремонтом/поліпшенням основних засобів.

Так, пунктом 144.1. статті 144 Податкового кодексу України встановлено, що підлягають амортизації: витрати на проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного року.

Згідно із пунктом 146.1. статті 146 Податкового кодексу України облік вартості, яка амортизується, ведеться за кожним об'єктом, що входить до складу окремої групи основних засобів, у тому числі вартість ремонту та поліпшення об'єктів основних засобів, отриманих безоплатно або наданих в оперативний лізинг (оренду) або отриманих в концесію чи створених (збудованих) концесіонером відповідно до Закону України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності", як окремий об'єкт амортизації.

В силу положень пункту 146.11. статті 146 Податкового кодексу України первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов'язаних із ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція), що приводить до зростання майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єктів у сумі, що перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного податкового року з віднесенням суми поліпшення на об'єкт основного засобу, щодо якого здійснюється ремонт та поліпшення.

Відповідно до пункту 146.12. статті 146 Податкового кодексу України сума витрат, що пов'язана з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у тому числі орендованих або отриманих у концесію чи створених (збудованих) концесіонером у розмірі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься платником податку до складу витрат.

Згідно із пунктом 146.19 статті 146 Податкового кодексу України у разі якщо договір оперативної оренди (лізингу) чи концесії зобов'язує або дозволяє орендарю чи концесіонеру здійснювати ремонти та/або поліпшення об'єкта оперативної оренди (лізингу) чи концесії, частина вартості таких ремонтів та/або поліпшень у сумі, що перевищує віднесену на витрати згідно з абзацом другим пункту 146.11 та пункту 146.12 цієї статті, амортизується орендарем чи концесіонером як окремий об'єкт в порядку, встановленому для групи основних засобів, до якої відноситься об'єкт оперативної оренди (лізингу) чи концесії, що ремонтується та/або поліпшується.

При цьому орендарем не враховується балансова вартість об'єктів оперативної оренди/лізингу, за якою вони обліковуються на балансі орендодавця.

Зазначеним положенням кореспондують приписи пункту 139.1. статті 139 Податкового кодексу України, яким передбачено, що не включаються до складу витрат, зокрема, витрати на придбання, виготовлення, будівництво, реконструкцію, модернізацію та інше поліпшення основних засобів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням (виготовленням) нематеріальних активів, які підлягають амортизації згідно зі статтями 144 - 148 цього Кодексу, з урахуванням пунктів 146.11 і 146.12 статті 146 та пункту 148.5 статті 148 цього Кодексу (підпункт 139.1.5. пункту 139.1. статті 139).

Таким чином у податковому обліку витрати на ремонт/поліпшення основних засобів, в тому числі орендованих, регламентуються положеннями статей 144, 146 Податкового кодексу України, відповідно до яких:

- частину витрат, повязану з ремонтом/поліпшення основного засобу в рамках 10%-го ліміту (10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року) платник податків має право включити до податкових витрат;

- витрати на ремонт/поліпшення основного засобу, які перевищують 10%-ий ліміт, амортизуються за об'єктом, що входить до складу окремої групи основних засобів, а у разі ремонту/поліпшення орендованого основного засобу - формують умовний окремий обєкт основних засобів тієї групи, до якої належить обєкт оренди, і , відповідно, амортизуються.

Судом встановлено, що між ПП «Будімпекс» (орендар) та Публічним акціонерним товариством «Полтавський Облагропостач» (орендодавець) укладено договір оренди № 801 від 01.01.2013, за умовами якого орендодавець здає в оренду, а орендар орендує складське приміщення площею 283,5 кв.м, підсобне приміщення кімнати площею 64,8 кв. м, відкриту асфальтовану площадку площею 1000 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Буровиків, 4. Загальна площа Приміщення, що передається в оренду, становить 1348,3 кв. м. Приміщення використовується орендарем для здійснення діяльності, передбаченої статутом орендаря (пункти 1.1., 1.2. договору) /т.3 а.с. 59 62/.

Згідно із п. 2.2. договору строк дії цього договору з моменту підписання по 30 листопада 2015 року.

Пунктом 6.1. договору орендарю надано право за попереднім письмовим дозволом орендодавця здійснювати покращення приміщення.

Актом прийому-передачі майна ПАТ «Полтавський Облагропостач», яке орендує ПП «Будімпекс», від 01.01.2013 засвідчено передачу майна по вул. Буровиків, 4, у м. Полтаві ПП «Будімпекс» /т.3 а.с. 63/.

Матеріалами справи підтверджено, що ПП «Будімпекс» у 2013 році понесено витрати на придбання будівельних матеріалів згідно видаткових накладних № РН-0021 від 14.03.2013, № 17000335 від 29.03.2013, № 17000379 від 05.04.2013, № 17000385 від 08.04.2013, № 00007874 від 02.04.2013, № 17000517 від 08.05.2015, № 17000640 від 30.05.2013, № 17000734 від 21.06.2013 щодо придбання кабелю, арматури, кругу, листів, кутиків, панелей, труб профільних та ін. матеріалів на загальну суму 43 926,27 грн (без ПДВ). Відповідно до актів списання придбані будівельні матеріали використано для здійснення ремонту орендованого нерухомого майна по вул. Буровиків, 4 у м. Полтаві, що також підтверджено у судовому засіданні представниками позивача.

Також судом встановлено, що згідно із договором № 32/14-8839 від 20.02.2013, укладеного із ПАТ «Бетонмаш» /т. 2 а.с. 162 165/, ПП «Будімпекс» придбано бетонозмішувальну установку СБ-241Б, яку відповідно до акту приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 01.07.2013 введено в експлуатацію 01.07.2013, як основний засіб, що знаходиться в с. Супрунівка, вул. Залізнична, 25 /т. 2 а.с. 192 193/.

Згідно із видатковими накладними № РН-11/12-1 від 11.12.2012, № 15 від 01.04.2013, № 26.03.1900 від 03.04.2013, № 26.03.1900 від 04.04.2013, № 21.05.1900 від 16.04.2013, № 26.03.1900 від 04.04.2013, № 10 від 29.04.2013, № 86 від 15.05.2013, № 129 від 16.05.2013, № 130 від 16.05.2013, № 137 від 21.05.2013, № 65 від 29.05.2013, № 17 від 05.06.2013, № 18.01.1901 від 21.06.2013, № 352 від 13.06.2013, № 6 від 02.12.2013, № 9 від 03.12.2013, № 18 від 04.12.2013, № 23 від 05.12.2013, № 1306 від 25.12.2013, № 390 від 09.12.2013, № 400 від 18.12.2013, № 406 від 23.12.2013, № 420 від 26.12.2013, № 352 від 28.11.2013 ПП «Будімпекс» понесено витрати на придбання щебеню, бетону, піску на загальну суму 93 742,42 грн (без ПДВ). Відповідно до актів списання придбані будівельні матеріали використано для облаштування підїзної дороги перед бетонозмішувальною установкою.

Матеріалами справи підтверджено, що у складі декларації з податку на прибуток за 2013 рік ПП «Будімпекс» подано додаток АМ, в якому у таблиці 2 « Витрати на ремонт та поліпшення основних засобів відповідно до пункту 146.12 статті 146 розділу ІІІ Податкового кодексу України» визначено балансову вартість основних засобів на початок звітного (податкового) року 1 160 908 грн, суму ліміту витрат на поліпшення на звітний (податковий) рік 116 091 грн, фактичні обсяги витрат на поліпшення на звітний (податковий) період 227 477 грн, суму, що враховується до складу витрат звітного (податкового) періоду 116 091 грн./т. 3 а.с. 103/.

Згідно пояснень представника позивача бухгалтера ОСОБА_2 у судовому засіданні сума витрат на ремонт та поліпшення основних засобів, що була врахована до складу витрат звітного (податкового) періоду, в межах 10 %-го ліміту, в розмірі 116 091 грн., не включала витрати для здійснення ремонту орендованого приміщення по вул. Буровиків, 4 у м. Полтаві та витрати на придбання будівельних матеріалів для облаштування підїзної дороги перед бетонозмішувальною установкою, які були віднесені окремо до витрат підприємства як витрати на збут.

Однак суд зауважує, що відповідно до вимог статті 144, 146 Податкового кодексу України наведені витрати на ремонт/поліпшення основних засобів, які перевищували 10%-ий ліміт, не підлягали включенню до витрат звітного періоду, натомість повинні були амортизуватися за основним об'єктом або як умовний окремий обєкт основних засобів тієї групи, до якої належить обєкт оренди.

Крім того, суд звертає увагу на те, що облаштування підїзної дороги здійснювалося на земельній ділянці на території с. Супрунівка, Полтавського району Полтавської області площею 0,15 га, що належить на праві власності ОСОБА_4 згідно із договором купівлі-продажу від 07.06.2011 /т. 3 а.с. 48 50/.

Відповідно до умов договору оренди землі № 1 від 01.04.2013 ОСОБА_4 передає вказану земельну ділянку в строкове платне користування ПП «Будімпекс» /т. 3 а.с. 52 54/. Згідно із пунктом 20 зазначеного договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. За змістом пункту 43 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) встановлено, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом встановлено, що право оренди земельної ділянки за ПП «Будімпекс» не зареєстровано, у звязку з чим ПП «Будімпекс» не набув права оренди земельної ділянки.

З огляду на викладене, витрати, понесені ПП «Будімпекс» на облаштування дороги на земельній ділянці, яка належить іншій особі, не є витратами, повязаними із господарською діяльністю підприємства, у звязку з чим не могли бути включеними до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Стосовно віднесення ПП «Будімпекс» до складу витрат на збут витрат на придбання оксиду магнію, сита, піноутворювача, пластифікатора згідно із видатковими накладними № 389 від 25.10.2013, № 165 від 21.11.2013, № 175 від 11.11.2013 на загальну суму 4524 грн (без ПДВ), для використання у виробництві бетону, суд зауважує, що за своїм змістом вказані витрати не належать до витрат на збут, перелік яких наведено у підпункті 138.10.3. пункту 138.10. статті 138 Податкового кодексу України.

В силу вимог пункту 138.8. статті 138 Податкового кодексу України витрати, прямо пов'язані з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг, відносяться до собівартості виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, яка складається із, зокрема, прямих матеріальних витрат.

Так, згідно із підпунктом 138.8.1. пункту 138.1. статті 138 Податкового кодексу України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

З огляду на викладене, витрати на придбання матеріалів з метою виробництва бетону могли бути включені ПП «Будімпекс» до собівартості товарів (графа 05.1. декларації з податку на прибуток підприємств), однак підприємство не скористалося відповідним правом.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 50.1. статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Враховуючи те, що позивачем безпідставно відображено у складі витрат на збут декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік витрати на придбання матеріалів для виробництва, уточнюючий розрахунок не подано, то таким чином позивачем завищено витрати в цій частині.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що витрати за 2013 рік в сумі 140 468 грн позивачем сформовано без врахування вимог Податкового кодексу України, відтак твердження податкового органу про завищення витрат на вказану суму та заниження у звязку з цим податку на прибуток в сумі 26 688,92 грн (140 468 х 19 %) є правомірним.

Відповідно до підпункту 54.3.2. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із пунктом 123.1. статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві № НОМЕР_2 від 23.09.2015, яким ПП «Будімпекс» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на 33361 грн, в тому числі, за основним платежем 26 689 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6672 грн (26689 х 25 %) ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України та прийнято з урахуванням усіх обставин, які мали значення для його прийняття.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 23.09.2015 не підлягають задоволенню.

Отже, позов ПП «Будімпекс» підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 82 265 грн 42 коп (1,5 % від ціни позову (5 484 361 грн)), що підтверджується платіжним дорученням № 1580 від 16.09.2015.

Беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПП «Будімпекс» (ідентифікаційний код 32753302) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (5 451 000 грн із загальної суми позовних вимог 5 484 361 грн) у розмірі 81 765 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Будімпекс" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області № НОМЕР_1 від 09 липня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Будімпекс" (ідентифікаційний код 32753302) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 81 765 грн (вісімдесят одна тисяча сімсот шістдесят п'ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол