Справа № 369/2579/15-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/2579/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Волчок А.Я. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.05.2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням та доданими до нього графічними матеріали для отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Хотів Києво-Святошинського району Київської області.

Листом від 29.12.2014 року за № 02-22/551 Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, відмовлено в задоволенні його запиту на підставі п.1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у зв'язку із тим, що розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний, відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запити.

Однак, на думку Позивача, Відповідач не розглянув клопотання у порядку, передбаченому чинним законодавством України, а саме: виключно на пленарному засіданні Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У зв'язку з цим, відсутнє належно оформлене рішення Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 або ж мотивована відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, 17.03.2015 року позивач отримав лист № 02-22/40 від 28.01.2015 року від Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яким останнього було повідомлено, що згідно рішення № 149/16 від 14.01.2015 року йому було відмовлено у клопотанні, оскільки на доданому до заяви графічному матеріалі не позначене місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбаченіКонституцієюі законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: п. 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Судом першої інстанції встановлено, що Позивачем до клопотання про надання дозволу на розробку проекту, було подано графічне зображення всього населеного пункту села Хотів.

Проте, ОСОБА_2 на графічному матеріалі не позначено бажане місце розташування земельної ділянки, що позбавляє Відповідача можливості ідентифікувати земельну ділянку.

Як вбачається зі змісту, поданого до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вищезазначеного клопотання Позивачем не вказано меж і місця розташування бажаної земельної ділянки, натомість останнім зазначено свою згоду на отримання будь-якої земельної ділянки в межах вищезазначеного населеного пункту.

Так, належними графічними матеріалами, за змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України, є викопіювання із планово картографічного матеріалу місця розташування земельної ділянки, завірені посадовою особою компетентного органу, викопіювання з кадастрової карти (плану), генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації тощо.

Законодавством України не передбачено обов'язку органу місцевого самоврядування здійснювати пошук земельної ділянки серед наявних в запасі вільних земель з рахуванням побажань заявника. Однак, орган місцевого самоврядування зобов'язаний перевірити чи відповідає бажана земельна ділянка, місце розташування якої зазначено в клопотанні особи, встановленим вимогам для відповідного її використання.

При цьому, без визначення особою місця розташування земельної ділянки неможливо перевірити відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і технічко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. З'ясування зазначених питань є обов'язковим для вирішення питання про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (п. 7 ст. 118 ЗК України).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, при прийнятті оскаржуваного розпорядження, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.05.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.