Справа № 808/2610/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 рокусправа № 808/2610/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Зарічна" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року по справі за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Зарічна" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені, -

в с т а н о в и В :

В травні 2015 року Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Зарічна" та просило стягнути з ТОВ "Птахофабрика "Зарічна" на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 52016,80 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Зарічна" на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 52016,80 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Статтею 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально - економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 18-1 Закону № 875-ХІІ пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

При цьому, про наявність вакантних місць роботодавці повинні повідомляти центри зайнятості, направляючи звітність у формі № 3-ПН згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 19 вищевказаного Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Отже, суд доходить висновку, що на підприємства, установи, організації, які використовують найману працю, покладено обов'язок: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, а також надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; за умови якщо середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції.

При цьому, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України від 25 червня 1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування», а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин несе відповідальність, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Зарічна" перебуває на обліку у Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, як підприємство, яке в своїй діяльності використовує найману працю інвалідів.

Згідно "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів" форми 10-ПІ за 2014 рік, що надавався відповідачем до Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2014 році становила 121 особу. Нормативна чисельність інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановленого ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", становить 5 особи (а.с.4).

Відповідно до наказів про прийняття на роботу на початку 2014 року на підприємстві існувало 5 робочих місць, на які було працевлаштовано інвалідів:

-ОСОБА_1, наказ про прийняття на роботу №98-к від 16.07.2008 року (а.с.24);

- ОСОБА_2, наказ про прийняття на роботу №38-к від 28.03.2012 року (а.с.26);

-ОСОБА_3, наказ про прийняття на роботу №15-к від 25.01.2013 року (а.с.33). На підставі п.1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін звільнено наказом №18-к від 13.02.2014 року (а.с.34);

-ОСОБА_4, наказ про прийняття на роботу №12-к від 17.01.2007 року (а.с.19). На підставі ст. 38 КЗпП звільнено за власним бажанням наказом №75-к від 16.06.2014 року (а.с.20). Прийнято на роботу наказом №126-к від 01.10.2014 року (а.с.21);

-ОСОБА_5, наказ про прийняття на роботу №192-к від 08.10.2013 року (а.с.29). На підставі ст. 38 КЗпП звільнено за власним бажанням наказом №32-к від 20.03.2014 року (а.с.30). Прийнято на роботу наказом №37-к від 18.03.2015 року (а.с.31).

З метою можливості працевлаштування інвалідів понад норматив, наказом №3 від 2 січня 2014 року «Про створення робочого місця для інвалідів» створено додаткове 1 робоче місце для інваліда (а.с.18).

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення" підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк -про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Підпунктом 1.1 пункту 1 Наказу міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження форм звітності та інструкцій щодо їх заповнення" від 19.12.2005 № 420, затверджена форма звітності №3-ПН "Звіт про наявність вакансій".

Відповідно до вказаної Інструкції щодо заповнення форми звітності № 3-ПН "Звіт про наявність вакансій" підприємства, установи й організації, їх структурні підрозділи та філії незалежно від форми власності та господарювання повинні за наявності вакансій у повному обсязі подавати інформацію про наявність вільних робочих місць (вакансій) центрам зайнятості за місцем їх реєстрації як платника страхових внесків. Форма використовується для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, зареєстрованих у центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, для підбору персоналу на замовлення роботодавців, для оцінки поточної потреби в кадрах та організації професійної підготовки населення відповідно до потреб ринку праці.

Відповідно до копій звітності «Інформації про попит на робочу силу (вакансій) за формою №3-ПН, які містяться в матеріалах справи за формою №3-ПН з лютого 2014 року по грудень 2014 року, підприємство регулярно звітувало та надавало повну інформацію органам зайнятості населення та фонду соціального захисту інвалідів про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів з відмітками про отримання Гуляйпільським районним центром зайнятості (а.с.36-55).

На запропоновані вакансії було направлено 18 осіб, яким встановлена інвалідність 12 з яких відмовилися від працевлаштування, про причини такої відмови зроблений відповідний запис у направленні. Іншим чотирьом інвалідам було відмовлено у працевлаштуванні з обґрунтованих та об'єктивних причин, про що також зроблені відповідні записи у направленнях.

Як встановлено з матеріалів справи, направлені на працевлаштування інваліди, за станом здоров'я на підставі висновків МСЕК, не мають можливості виконувати роботу на підприємстві, а саме:

ОСОБА_6, направлений на працевлаштування відповідно до інформації про потребу у працівниках від 03.03.2014 року. Згідно з довідкою до акта МСЕК ОСОБА_6 встановлена II група інвалідності, у висновках про умови та характер праці вказано: протипоказані важкі та середні фізичні навантаження., що передбачено в посадовій інструкції, а саме: вивантаження тари, підклеювання та складання ящиків, складання стопками лотків, прибирання території протягом робочого дня, а тому ОСОБА_6 було відмовлено у прийнятті на роботу.

Пунктом 13 Постанови Міністерства охорони здоров'я «Санітарні норми мікроклімату виробничих приміщень ДСН 3.3.6.042-99» від 01.12.1999 року №42 передбачено, що легкі фізичні роботи (категорія І) охоплюють види діяльності, при яких витрата енергії дорівнює 105-140 Вт (90-120 ккал/год.) - категорія Іа та 141-175 Вт (121-150 ккал/год.) - категорія Іб. До категорії Іа належать роботи, що виконуються сидячи і не потребують фізичного напруження. До категорії Іб належать роботи, що виконуються сидячи, стоячи або пов'язані з ходінням та супроводжуються деяким фізичним напруженням.

Відповідно до п.14 вказаної постанови, фізичні роботи середньої важкості (категорія ІІ) охоплюють види діяльності, при яких витрата енергії дорівнює 176-232 Вт (151-200 ккал/год.) - категорія ІІа та 233 - 290 Вт (201-250 ккал/год.) - категорія ІІб. До категорії ІІа належать роботи, пов'язані з ходінням, переміщенням дрібних (до 1 кг) виробів або предметів в положенні стоячи або сидячи і потребують певного фізичного напруження. До категорії ІІб належать роботи, що виконуються стоячи, пов'язані з ходінням, переміщенням невеликих (до 10 кг) вантажів та супроводжуються помірним фізичним напруженням.

Тобто, перелік посадових обовязків передбачених посадовою інструкцією підсобного робітника тарного складу окрім робіт легкої важкості (наприклад, комплектування яєчної тари сидячі) здебільшого також передбачають навантаження середньої тяжкості (наприклад, розвантаження та вивантаження тари, укладання тари стопками, прибирання та ін.), що згідно висновків МСЕК прямо заборонено ОСОБА_6

Крім того, дані роботи можливо виконувати лише із ІІІ групою інвалідності. Під час співбесіди та виїзді безпосередньо на фактичне місце виконання трудових обов'язків ОСОБА_6 повідомив, що не може виконувати цієї роботи та такі навантаження не є комфортними для нього.

ОСОБА_7, направлена на працевлаштування відповідно до інформації про потребу у працівниках від 01.10.2014 року. Згідно довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_7 встановлена ІІІ група інвалідності, у висновках про умови та характер праці вказано: протипоказана праця у шкідливих умовах виробництва, переохолодження, контакт з алергенами. Проте, робоче місце підсобного робітника знаходиться у складському приміщенні в якому зберігаються харчові продукти - яйця курячі, також можливе щоденне використання миючих засобів та дезінфектантів, що у чутливих до алергенів осіб може викликати алергічні реакції. У зв'язку з особливостями зберігання яєць у приміщенні встановлюється та дотримується температура повітря влітку +13 °С, в зимку +2 - +5°С, яка по санітарним нормам не може бути підвищена, крім того під час виконання трудових обов'язків може виникнути необхідність протягом деякого часу перебувати на вулиці, на відкритому повітрі, що також передбачено посадовою інструкцією, а саме: вивантаження та прийом яєчної тари, підтримка чистоти на території біля складу.

Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_7 була направлена на працевлаштування у листопаді та очікувалося подальше зниження температури, то прийняття її на роботу загрожувало погіршенню її здоров'я та суперечило висновкам та рекомендаціям МСЕК. Під час співбесіди та виїзді безпосередньо на фактичне місце виконання трудових обов'язків ОСОБА_7 повідомила, що не може виконувати цієї роботи, такі температурні умови та можливі алергічні реакції на миючі засоби та дезінфектанти не є бажаними для неї.

ОСОБА_8, направлений на працевлаштування відповідно до інформації про потребу у працівниках від 03.11.2014 року. Згідно довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_8 встановлена ІІІ група інвалідності, у висновках про умови та характер праці вказано: протипоказана важка праця, довготривале ходіння. Проте, характер робіт передбачає перебування на ногах та ходіння протягом робочого дня, а саме в посадовій інструкції підсобного робітника передбачено: забезпечення безперебійної поставки яєчної тари до яйцескладу; забезпечення прийому тари; вивантаження тари; підтримка чистоти в приміщенні складу та території біля складу та інші обов'язки.

Враховуючи, що під час виконання своїх трудових обов'язків можливе тривале перебування на ногах та ходіння по території складського приміщення та території біля складу. Під час співбесіди та виїзді безпосередньо на фактичне місце виконання трудових обов'язків ОСОБА_8 повідомив, що не зможе виконувати цієї роботи.

Згідно з п.3 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що відмова в укладанні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновками медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров'я інвалідів.

Таким чином, направлені на працевлаштування інваліди ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яким протипоказані фізичні навантаження середньої тяжкості, переохолодження та контакт з алергенами, тривале ходіння відповідно, не можуть бути працевлаштовані на посаді підсобного робітника ТОВ "Птахофабрика "Зарічна", а тому у їх працевлаштуванні було відмовлено правомірно та на підставі висновків МСЕК.

Крім того, прийняття на роботу інваліда всупереч вимогам МСЕК було б прямим порушенням з боку ТОВ "Птахофабрика "Зарічна" вимог ст. 24 КЗпП, яка передбачає заборону укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

Що стосується відмови у прийнятті на роботу ОСОБА_3, який раніше працював на ТОВ "Птахофабрика "Зарічна" на посаді підсобного робітника цеху, який систематично порушував обов'язки працівника. Неодноразово з'являвся на робочому місці в нетверезому стані, про що складено доповідну записку та оголошено догану. Було направлено звернення до профспілкового комітету з проханням надати згоду на звільнення ОСОБА_3 у зв'язку з прогулами на підставі п.4 ст.40 КЗпП. За результатами засідання профспілкового комітету ТОВ "Птахофабрика "Зарічна" було прийнято рішення - згоду на звільнення не давати у зв'язку з неприбуттям ОСОБА_3 на засідання та відсутністю будь-яких письмових пояснень від нього. Згідно наказу №18-к від 13.02.2014 року ОСОБА_3 був звільнений за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП.

Більш того, з часу звільнення - 13.02.2014 року до часу направлення службою зайнятості ОСОБА_3 на працевлаштування - 14.03.2014 року минув лише місяць та під час співбесіди ОСОБА_3 не виявив бажання змінювати своє відношення до роботи, суд апеляційної інстанції, вважає, що ТОВ "Птахофабрика "Зарічна" правомірно відмовило ОСОБА_3 у прийнятті на роботу.

Таким чином, всі відмови ТОВ "Птахофабрика "Зарічна" у прийнятті на роботу інвалідів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 були обґрунтованими та правомірними, які не суперечать вимогам законодавства.

З урахуванням зазначеного, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем вжито всіх необхідних заходів для працевлаштування інвалідів, створено робочі місця для інвалідів, надсилалися звіти до міського центру зайнятості та надавалися звіти Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з власної ініціативи двічі було розміщено запрошення на роботу інвалідів у місцевій газеті «Голос Гуляйпілля» а тому у суду немає жодних підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції -скасувати та прийняти нову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Зарічна" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Зарічна" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук