Справа № 810/1893/15
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року 810/1893/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скрипки І.М., секретар судового засідання Приходько Н.І., за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, третя особа: Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

6 травня 2015 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (ТОВ «Фоззі-Фуд», товариство) із позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (ДПІ, Інспекція) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 вересня 2014 року №, № та №.

Зазначали, що твердження відповідача про безтоварність операцій між позивачем і його контрагентами не відповідає дійсності. Звертали увагу, що висновки у ОСОБА_2 перевірки про порушення норм Податкового кодексу України позивачем базуються лише на актах за результатами проведення зустрічних звірок та актах податкових перевірок стосовно контрагентів товариства «Фоззі-Фуд», є необґрунтованими та складені без урахування документів, які надавалися у ході перевірки. Наголошували на персоніфікованому характері зобовязань зі сплати податків. Підкреслювали, що висновки за наслідками перевірки позивача ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються доказами.

Посилаючись на невідповідність висновків ОСОБА_2 перевірки реальним обставинам здійснення позивачем господарської діяльності, згідно з вимогами чинного законодавства, у тому числі Податкового кодексу України, просили визнати оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та скасувати їх.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, у тому числі і у письмових поясненнях. Вказав, що виявлені у ході перевірки порушення належним чином відображені в ОСОБА_2 і є достатньою підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Протокольною ухвалою суду від 25 вересня 2015 року третьою особою у справі без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків. Такий субєкт владних повноважень був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, однак у судове засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не направляв, у звязку із чим суд, на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу без участі представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші докази, зокрема письмові, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи із такого.

Як видно з ОСОБА_2 від 29 серпня 2014 року №455/10-13-22-03/32294926 (т.1 а.с.90-259), у період з 18 вересня 2014 року по 1 вересня 2014 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Шен-Сервіс» за січень, лютий 2014 року, ТОВ «Рибпром» за лютий 2014 року, ТОВ «Ребег плюс» за січень 2014 року, ТОВ «Компанія «Главк» за лютий 2014 року, ПП «Бестком» за лютий 2014 року, ТОВ «Марані Україна» за лютий 2014 року, ФОП ОСОБА_3 за березень 2014 року, ТОВ «Бурян» за березень 2014 року, ТОВ «Санта-Віта-Трейд» за березень 2014 року, ТОВ «Добродія Фудз» за березень 2014 року, ПП «Фрутлайн Плюс» за березень 2014 року, ПП «Бессарабія-В» за січень, лютий, березень 2014 року, ТОВ «Системи розвитку бізнесу» за січень, лютий, березень 2014 року, ТОВ «Юмін Агро» за березень 2014 року, ТОВ «Пікаділлі» за лютий 2014 року.

За висновками цього ОСОБА_2, на переконання посадових осіб ДПІ, ТОВ «Фоззі-Фуд» порушено вимоги:

- пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 79529932 грн., у тому числі по періодам: січень 2014 року - на суму 9093639 грн., лютий 2014 року - на 17959427 грн., березень 2014 року - на 44098464 грн., квітень 2014 року - на 6963 грн., травень 2014 року - на 5853 грн., червень 2014 року - на 8365586 грн.

- підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, у звязку із чим безпідставно віднесено до складу валових витрат суму у розмірі 397649660 грн., в тому числі за перший квартал 2014 року на 355757650 грн. та за другий квартал 2014 року - на 41892010 грн., що призвело до завищення відємного значення з податку на прибуток на загальну суму 170202553 грн., в тому числі за І квартал 2014 року на суму 170202553 грн., та занижено податок на прибуток підприємств, який підлягає сплаті до державного бюджету, на загальну суму 43214950 грн., в тому числі: за І квартал 2014 року - на 35255468 грн., за ІІ квартал 2014 року - на 7959482 грн.

Такі висновки обґрунтовано констатацією податковим органом відсутності фактичного здійснення господарської діяльності позивача із ТОВ «Шен-Сервіс», ТОВ «Рибпром», ТОВ «Ребег-Плюс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Бурян», ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро», ТОВ «Пікаділлі». Ці твердження обумовлені посиланням на відомості із ОСОБА_4 ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області №383/22-35434347 від 24 червня 2014 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Бессарабія-В», з питань правомірності нарахування податкового кредиту, та податкових зобов'язань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ЄКО-ГРЕЙН» за період з 1 вересня 2012 року по 30 вересня 2013 року, з ТОВ «КЕЛМЕР» за період з 1 листопада 2013 року по 28 лютого 2014 року, з ТОВ «УП-АЛЬЯНС» за період з 1 лютого 2014 року по 31 березня 2014 року»; довідки ДПІ у Соломянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 29 липня 2014 року №739/26-58-22-01-17/38138341 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Системи розвитку бізнесу» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за лютий 2014 року»; довідки Лівобережної ОДПІ міста Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №2700/2203/38198051 від 30 липня 2014 року «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ЮМІН АГРО» щодо непідтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ «Тех Пром» та ТОВ «САПСАН ЮГ» за березень 2014 року та повноти їх відображення в податковому обліку»; ОСОБА_4 «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 за лютий-березень 2014 року» від 22 липня 2014 року №805/04-67-17-03; ОСОБА_4 ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області №278/22-03/38013278 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Шен-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «Леотрейдінг Нью» за січень 2014 року та із ТОВ «Енергія Інвест Нью» за лютий 2014 року; ОСОБА_4 №236/22-03/32846847 від 30 травня 2014 року ДПІ у Києво-Святошинському районі про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД Рибпром» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «Ріма-Торг» за листопад 2013 року, лютий 2014 року та ТОВ «А.В.А.Н.Г.А.Р.Д.» за жовтень 2013 року; ОСОБА_4 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бурян» з питань взаємовідносин із ТОВ «Фоззі-Фуд» за березень 2014 року» №303/26-52-22-05/37880966 від 10 липня 2014 року; податкової інформації щодо діяльності товариств «Ребег плюс» і «Пікаділлі» та їх контрагентів.

Таким чином, донарахування податкових зобовязань з податку на прибуток і податку на додану вартість повязане з оцінкою діяльності контрагентів позивача та контрагентів таких контрагентів.

Не погоджуючись із висновками ОСОБА_4 перевірки, позивачем подано до ДПІ заперечення на нього (т.1 а.с.86-89).

Листом від 16 вересня 2014 року №985/110/22-323 про надання відповіді до заперечення по акту перевірки Інспекцією повідомлено ТОВ «Фоззі-Фуд», що висновки ОСОБА_4 перевірки залишено без розгляду, а заперечення без задоволення (т.1 а.с.37-84).

На підставі ОСОБА_4 перевірки позивача 19 вересня 2014 року ДПІ прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобовязання із податку на прибуток на 43214950 грн. за основним платежем і на 21607475 грн. за штрафними санкціями (т.1 а.с.11);

- №, згідно якого збільшено грошове зобовязання із податку на додану вартість у сумі 79529932 грн. за основним платежем і на 39764968 грн. за штрафними санкціями (т.1 а.с.12);

- №, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 170202553 грн. (т.1 а.с.13).

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» є юридичною особою, зареєстроване 2 грудня 2002 року, тобто є субєктом господарської діяльності (т.1 а.с.14-15).

Видами діяльності товариства є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; виробництво готової їжі та страв; виробництво інших харчових продуктів; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; неспеціалізована оптова торгівля; оптова торгівля напоями; оптова торгівля тютюновими виробами; виробництво виноградних вин; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (т.1 а.с.92).

У ході судового розгляду встановлено, що у період, який підлягав перевірці ДПІ, позивач перебував у договірних відносинах із ТОВ «Шен-Сервіс», ТОВ «Рибпром», ТОВ «Ребег-Плюс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Бурян», ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро», ТОВ «Пікаділлі», ТОВ «Компанія «Главк», ПП «Бестком», ТОВ «Марані Україна», ТОВ «Санта-Віта-Трейд», ТОВ «Добродія Фудз», ПП «Фрутлайн Плюс».

За наслідками констатації нереальності операцій ТОВ «Фоззі-Фуд» із ТОВ «Шен-Сервіс», ТОВ «Рибпром», ТОВ «Ребег-Плюс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Бурян», ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро», ТОВ «Пікаділлі», у звязку із твердженнями про неправомірне віднесення позивачем до складу витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, коштів, сплачених цим контрагентам за придбаний товар, отримані послуги, а також формування податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок сум податку, сплачених таким контрагентам у складі ціни придбаного товару, отриманих послуг, - йому було донараховано податкові зобовязання оскаржуваними повідомленнями-рішеннями.

Таким чином, вирішення спору залежить від доведеності або спростування тверджень податкового органу про відсутність реального характеру господарських операцій, за результатами оцінки яких податковим органом прийняті оскаржувані повідомлення-рішення.

Судом нижче проаналізовано договори, податкові накладні, первинні та інші документи оформлені на їх виконання стосовно правочинів, які, на думку відповідача, не мали реального характеру.

Щодо господарських операцій із ПП «Бессарабія-В».

Так, 12 грудня 2013 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) та Приватним підприємством «Бессарабія-В» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №12/12-2013-1ш (т.2 а.с.1-2), за умовами якого продавець зобовязується передати окремими партіями у власність покупця соняшникову олію, з насіння соняшника врожаю 2013 року, українського походження, а покупець - прийняти товар та оплати його на умовах, визначених договором. Найменування, асортимент, кількість та вартість товару на кожну окрему партію товару визначається сторонами у додаткових угодах, які є невідємними частинами договору. Ціна товару визначається у національній валюті гривні із зазначенням її еквіваленту у доларах США на дату укладання додаткової угоди. Розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Умови поставки товару, конкретне місце фактичного приймання передачі товару визначається сторонами у додаткових угодах до договору. Право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товару покупцю. За кожним фактом відвантаження (передачі) товару складається акт приймання-передачі, також сторони оформлюють видаткову накладну та податкову накладну. Приймання товару по кількості та якості здійснюється згідно із вимогами відповідних ДСТУ та/або ГОСТ на товар.

У додаткових угодах №3, №6, №7, №8, №9 та №18 до договору купівлі-продажу від 12 грудня 2013 року №12/12-2013-1ш обумовлено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW склад продавця (згідно правил Інкотермс 2010), зокрема, за адресами: м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе 8а; порт Южний, Комінтернівський район, село Нові Біляри, Одеська область (т.2 а.с.3, 6-9, 15).

Згідно із додатковими угодами №4, №5, №10, №11, №13, №16 та №17 до договору купівлі-продажу від 12 грудня 2013 року №12/12-2013-1ш поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад продавця (згідно правил Інкотермс 2010), зокрема, за адресами: місто Іллічівськ, вулиця Транспортна, 45, ПАТ «МЖК»; порт Южний, Комінтернівський район, село Нові Біляри, Одеська область; Одеська область, Комінтернівський район, село Визирка (т.2 а.с.4-5, 10-14).

Крім того, 17 грудня 2013 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) та ПП «Бессарабія-В» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №17/12-2013-1ш (т.2 а.с.16-17), за яким продавець зобовязується передати окремими партіями у власність покупця шрот соняшниковий з насіння соняшника врожаю 2013 року, українського походження, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором. Найменування, асортимент, кількість та вартість товару на кожну окрему партію товару визначається сторонами у додаткових угодах, які є невідємними частинами договору. Визначення вартості договору, порядок проведення розрахунків, термін та умови поставки товару є аналогічними як і у договорі №12/12-2013-1ш від 12 грудня 2013 року.

У додаткових угодах №2, №3, №4, №5, №6 до договору купівлі-продажу №17/12-2013-1ш від 17 грудня 2013 року визначено, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад продавця (згідно правил Інкотермс 2010) за адресою: м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе 8а (т.2 а.с.18-22).

З метою підтвердження виконання умов договорів від 12 грудня 2013 року №12/12-2013-1ш та від 17 грудня 2013 року №17/12-2013-1ш позивачем подано до суду завірені належним чином копії наступних документів:

- видаткові накладні (т.2 а.с.23-200, т.3 а.с.1-45);

- податкові накладні (т.3 а.с.46-248, т.4 а.с.1-38);

- платіжні доручення на підтвердження розрахунків (т.4 а.с.39-82);

- товарно-транспортні накладні (т.4 а.с.83-248, т.5 а.с.1-248, т.6 а.с.1-150, т.8 а.с.208-249, т.9 а.с.1-248, т.10 а.с.1-248, т.11 а.с.1-249, т.12 а.с.1-248, т.13 а.с.1-250, т.14 а.с.1-250, т.15 а.с.1-250, т.16 а.с.1-250, т.17 а.с.1-250, т.18 а.с.1-34);

- акти приймання-передачі (т.6 а.с.151-248, т.7 а.с.1-123);

- посвідчення про якість на олію соняшникову нерафіновану та сертифікати якості щодо шроту соняшникового гранульованого (т.7 а.с.124-141).

На підтвердження подальшої реалізації придбаної у ПП «Бессарабія-В» продукції позивачем надано копії контрактів укладених із ALFA TRADING LIMITED (№PO409 від 13 січня 2014 року, №PO452 від 18 лютого 2014 року, №PO455 від 24 лютого 2014 року), Planexim Trading LLP (№PO1-1SL від 27 лютого 2014 року, №PO485.1 від 18 березня 2014 року, №PO488.1 від 20 березня 2014 року), ELITA GIDA SAN.VE TIC A.S (№3 від 2 січня 2014 року, №4 від 7 березня 2014 року), Planexim S.L (№19/12 від 25 грудня 2013 року, №29/01 від 29 січня 2014 року, №12/02 від 12 лютого 2014 року, №24/03 від 24 березня 2014 року, №08/01 від 8 січня 2014 року, №20/01 від 20 січня 2014 року, №30/01 від 30 січня 2014 року, №05/03 від 5 березня 2014 року, №17/02 від 17 лютого 2014 року), DVS Company LTD (№07-02/14 від 7 лютого 2014 року, №13-03/14 від 13 березня 2014 року), рахунків-фактур, вантажних митних декларацій, банківських виписок по особовому рахунку позивача на підтвердження перерахування коштів товариству «Фоззі-Фуд» за експортними договорами (т.7 а.с.142-248, т.8 а.с.1-207).

Суми податку на додану вартість за названими договорами із ПП «Бессарабія-В» включені товариством до податкового кредиту, відповідають даним податкових декларацій з податку на додану вартість за відповідний період і додатку №5 до таких декларацій; а податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних і відображені в реєстрі отриманих податкових накладних (т.1 а.с.111).

При цьому, єдиною підставою для тверджень про порушення товариством «Фоззі-Фуд» положень податкового законодавства у ОСОБА_4 перевірки позивача названо ОСОБА_4 перевірки ОСОБА_4 ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області №383/22-35434347 від 24 червня 2014 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Бессарабія-В», з питань правомірності нарахування податкового кредиту, та податкових зобов'язань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ЄКО-ГРЕЙН» за період з 1 вересня 2012 року по 30 вересня 2013 року, з ТОВ «КЕЛМЕР» за період з 1 листопада 2013 року по 28 лютого 2014 року , з ТОВ «УП-АЛЬЯНС» за період з 1 лютого 2014 року по 31 березня 2014 року», у якому констатовано наявність ознак нереальності договорів ПП «Бессарабія-В» із такими субєктами господарювання через отримання податковим органом інформації про порушення податкового законодавства контрагентами названого контрагента позивача.

Будь-яких інших підстав в обґрунтування висновків ОСОБА_4 перевірки позивача у цій частині у такому документі не вказано.

Стосовно операцій із ТОВ «Системи розвитку бізнесу».

26 вересня 2013 року між ТОВ «Системи розвитку бізнесу» (продавець) та ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №3009 (т.18 а.с.35-37), згідно умов якого продавець зобовязується передати окремими партіями у власність покупця олію соняшникову нерафіновану українського походження врожаю 2013 року, а покупець - прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором. Найменування, асортимент, кількість та вартість товару на кожну окрему партію визначається сторонами у додаткових угодах та специфікаціях, які є невідємними додатками до договору. Ціна однієї метричної тони товару за цим договором вказується у специфікаціях до договору, які є його невідємними частинами. При цьому ціна товару визначається в національній валюті гривні з зазначенням її еквіваленту у доларах США на дату специфікації. Умови і строки поставки товару, конкретне місце фактичного приймання передачі товару також узгоджуються сторонами у специфікаціях та/або додаткових угодах. Право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товару покупцю. За кожним фактом відвантаження (передачі) товару складається акт приймання-передачі, разом із яким оформлюються видаткова та податкова накладні. Приймання товару по кількості та якості здійснюється згідно вимог відповідних ДСТУ та або ГОСТ на товар.

Як видно із специфікацій №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33, №34 до договору купівлі-продажу №3009 від 26 вересня 2013 року, поставка товару здійснюється на умовах СРТ (згідно правил Інкотермс 2010), зокрема, за адресами: Україна, м. Миколаїв, вул. Гражданська, 117, ТОВ «Евері»; Україна, ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал Укрхарчозбутсировина»/ Дніпробугський морський торговий порт, Миколаївська область, Україна; ТОВ «Олсідз Блек Сі», Одеська область, Комінтернівський район, територія Визирської сільської ради, 2-й кілометр автодороги на морський торгівельний порт «Южний», Україна (т.18 а.с.41-80).

Також, 11 жовтня 2013 року ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) уклало із ТОВ «Системи розвитку бізнесу» (продавець) договір купівлі-продажу №1110 (т.18 а.с.38-40), за яким продавець зобовязується передати окремими партіями у власність покупця олію соєву, українського походження, врожаю 2013 року, а покупець - прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором. Найменування, асортимент, кількість та вартість товару на кожну окрему партію товару визначається сторонами у додаткових угодах та специфікаціях, які є невідємними додатками до договору. Визначення вартості договору, порядок проведення розрахунків, термін та умови поставки товару є такими ж як і у договорі №3009 від 26 вересня 2013 року.

У специфікації №3 від 22 січня 2014 року (т.18 а.с.81) до договору купівлі-продажу №1110 від 11 жовтня 2013 року визначено, що поставка товару здійснюється на умовах DAP, м. Одеса.

На підтвердження виконання умов договорів №3009 від 26 вересня 2013 року та №1110 від 11 жовтня 2013 року позивачем подано до суду завірені належним чином копії наступних документів:

- видаткові накладні (т.18 а.с.83-250, т.19 а.с.1-151);

- податкові накладні (т.19 а.с.152-250, т.20 а.с.1-221);

- платіжні доручення (т.20 а.с.222-248);

- товарно-транспортні накладні (т.20 а.с.249-250, т.21 а.с.1-249, т.22 а.с.1-250, т.23 а.с.1-139);

- акти приймання-передачі (т.23 а.с.140-250, т.24 а.с.1-192);

- посвідчення про якість та сертифікати якості (т.24 а.с.193-250, т.25 а.с.1-69).

На підтвердження подальшої реалізації придбаної у ТОВ «Системи розвитку бізнесу» продукції позивачем на експорт надано копії контрактів укладених із Nobleyson Management Limited, банківських виписок, рахунків-фактур, вантажних митних декларацій (т.25 а.с.70-250, т.26 а.с.1-98).

Суми податку на додану вартість за такими договорами включені товариством до податкового кредиту, відповідають даним податкових декларацій з податку на додану вартість за відповідний період і додатку №5 до таких декларацій; а податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних і відображені в реєстрі отриманих податкових накладних (т.1 а.с.136).

Знову ж таки, підставою для тверджень про відсутність фактичного здійснення операцій товариства «Фоззі-Фуд» за цими договорами вказано, що контрагент позивача ТОВ «Системи розвитку бізнесу» має ознаки ризиковості через непідтвердження фактичного здійснення господарських операцій таким контрагентом позивача із іншим субєктом господарювання ТОВ «Нью Бізнес Солюшнз» (т.1 а.с.143-150). Інших доводів в обґрунтування порушень товариством «Фоззі-Фуд» положень податкового законодавства у цій частині в ОСОБА_4 перевірки Інспекцією не зазначено.

З приводу операцій із ТОВ «Юмін Агро».

28 лютого 2014 року між ТОВ «Юмін Агро» (продавець) та ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) укладено договір №28-02/14 (т.26 а.с.99-102), згідно якого продавець зобовязаний поставити та передати у власність покупця, а покупець - оплатити та прийняти олію соняшникову нерафіновану, що вироблена із насіння врожаю 2013 року. Ціна і кількість товару вказується в специфікаціях, що є невідємними частинами договору. Продавець здійснює постачання товару автотранспортом на умовах СРТ - ТОВ НП «Термінал «Укрхарчозбутсировина», згідно термінів Інкотермс 2010. Вантажоодержувачем є ТОВ НП «Термінал «Укрхарчозбутсировина»; адреса відвантаження Миколаївська область, Жовтневий район, с. Галицинове, вул. Набережна, 27. Товар постачається погодженими партіями не більше 250 метричних тонн за добу. Оплата за товар здійснюється в гривнях по безготівковому рахунку шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 4 банківських днів з дати відвантаження.

У специфікаціях №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 до договору №28-02/14 від 28 лютого 2014 року обумовлено кількість, ціну та кінцевий строк поставки товару (т. 26 а.с.103-112).

Крім того, 12 березня 2014 року ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) уклало із ТОВ «Юмін Агро» (продавець) договір №12-03/14 (т.26 а.с.113-116), згідно умов якого продавець зобовязаний поставити та передати у власність покупця, а покупець - оплатити та прийняти олію соняшникову нерафіновану, що вироблена із насіння врожаю 2013 року. Ціна і кількість товару вказується в специфікаціях, які є невідємними частинами договору. Продавець здійснює постачання товару на умовах СРТ - залізнична станція «Жовтнева» Одеської залізничної дороги, вантажоодержувач ТОВ «Термінал УПСС», м. Миколаїв, вулиця Велика Морська, 63. Оплата за товар проводиться в гривнях, по безготівковому рахунку шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 3 банківських днів з моменту відвантаження товару в пункті поставки. Датою оплати товару вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку.

У специфікації №1 до договору №12-03/14 від 12 березня 2014 року визначено кількість, ціну та кінцевий термін поставки товару (т. 26 а.с.117).

З метою підтвердження виконання умов договорів №28-02/14 від 28 лютого 2014 року і №12-03/14 від 12 березня 2014 року із ТОВ «Юмін Агро» позивачем подано до суду завірені належним чином копії наступних документів:

- платіжні доручення (т.26 а.с.118-135);

- податкові накладні (т.26 а.с.136-178);

- видаткові накладні (т.26 а.с.179-219);

- товарно-транспортні накладні (т.26 а.с.220-250, т.27 а.с.1-140);

- залізничні товарно-транспортні накладні (т.27 а.с.141-143);

- посвідчення про якість та звіти про результати дослідження (т.27 а.с.144-171).

Суми податку на додану вартість за договорами із ТОВ «Юмін Агро» включені товариством «Фоззі-Фуд» до податкового кредиту, відповідають даним податкових декларацій з податку на додану вартість за відповідний період і додатку №5 до таких декларацій; податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних і відображені в реєстрі отриманих податкових накладних (т.1 а.с.154).

Реалізація придбаної у ТОВ «Юмін Агро» продукції проводилась на експорт за договором із нерезидентом DVS Company LTD, що підтверджується митними деклараціями №504010000/2014/641 (дата перетину кордону 6 березня 2014 року) та №504010000/2014/705 (дата перетину кордону 19 березня 2014 року) (1 а.с.156).

Разом із тим, у ОСОБА_4 перевірки позивача вказано, що ТОВ «Юмін Агро» має ознаки ризиковості, при цьому податковий орган послався на довідку Лівобережної ОДПІ міста Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 30 липня 2014 року №2700/2203/38198051 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ЮМІН АГРО» щодо непідтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ «Тех Пром» та ТОВ «САПСАН ЮГ» за березень 2014 року, у якій міститься висновок про нереальність операцій ТОВ «Юмін Агро» із зазначеними у довідці контрагентами. Суд звертає увагу, що виключно на підставі такої обставини було констатовано порушення у діях позивача і донараховано йому податкові зобовязання у цій частині.

Стосовно операцій із ТОВ «Ребег-Плюс».

Так, позивач у січні 2014 року придбавав у названого субєкта господарювання овочі (петрушку, кріп, щавель, кінзу, цибулю, салат, редиску, шпинат тощо) згідно двох договорів поставки від 28 серпня 2012 року №2630 (т.27 а.с.172-178) та №3052 (т.27 а.с.196-202).

За умовами таких договорів постачальник (ТОВ «Ребег-Плюс») зобовязувався передати у власність покупця, а покупець (ТОВ «Фоззі-Фуд») - прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. За умовами договору товар поставляється в асортименті та за цінами, узгодженими сторонами договору в специфікації (додаток 1), яка є невідємною частиною договору; кількість товару та асортимент конкретної партії вказується в замовленні, узгодженому сторонами у встановленому цим договором порядку. Обовязковою умовою для оплати поставленого товару є наявність оформлених у встановленому порядку відповідної накладної та податкової накладної, а також відповідність цін у накладній діючій специфікації. Поставка здійснюється постачальником виключно автотранспортом на умовах DDP Інкотермс 2010 (якщо інше не передбачене додатковою угодою сторін).

З метою підтвердження виконання умов названих договорів із ТОВ «Ребег-Плюс» позивач подав до суду засвідчені копії таких документів:

- специфікації і додатки до договорів №2630 та №3052 від 28 серпня 2012 року (т.27 а.с.179-188,194-195,204-212).

- видаткові накладні (т.27 а.с.213-250, т.28 а.с.1-33);

- податкові накладні (т.28 а.с.34-109);

- банківські виписки (т.28 а.с.126-132);

- посвідчення якості (т.31 а.с.129-131)

- товарно-транспортні накладні (т.28 а.с.194-250, т.29 а.с.1-61).

Суми податку на додану вартість за такими договорами включені товариством «Фоззі-Фуд» до податкового кредиту, відображені в реєстрі отриманих податкових накладних за січень 2014 року, відповідають даним податкової декларації з податку на додану вартість за той самий період і додатку №5 до такої декларації; а податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.171).

У ході перевірки посадовим особам ДПІ позивачем надавалися висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19 вересня 2013 року №05.03.02-03/92371 (дійсний до 15 вересня 2014 року) та від 17 жовтня 2013 року №05.03.02-03/93847 (дійсний до 17 жовтня 2014 року) стосовно придбаної у ТОВ «Ребег-Плюс» продукції (т.1 а.с.174).

На підтвердження зясування позивачем добросовісності ТОВ «Ребег-Плюс» товариством «Фоззі-Фуд» подано копії: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідки про взяття на облік платником податків, свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість, довідки з ЄДРПОУ (т.27 а.с.189-193), які надавалися позивачу таким підприємством перед укладанням договорів із ним.

У ОСОБА_4 перевірки позивача на сторінці 85 (т.1 а.с.174) зазначено, що Інспекцією отримано висновок №1904/26-54-07-04 від 31 березня 2014 року щодо відсутності ознак фіктивності ТОВ «Ребег-Плюс» та підтвердження фактів реального здійснення господарських операцій таким субєктом господарювання; також встановлено причетність до ведення фінансово-господарської діяльності службових осіб підприємства і працевлаштування на ТОВ «Ребег-Плюс» семи працівників.

У той же час, вказано про отримання від ДПІ в Оболонському районі ГУ Мндоходів у місті ОСОБА_5 службових записок від 14 квітня 2014 року та від 24 квітня 2014 року про штучне формування товариством «Ребег-Плюс» податкового кредиту від підприємства ТОВ «Мако БЦ» у січні 2014 року. Також зазначено, що ТОВ «Ребег-Плюс» завищено податковий кредит по операціям з придбання товарів харчової групи від ТОВ «Альтком-Буд», факт отримання яких не доведено. У звязку з такими обставинами ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у місті ОСОБА_5 констатовано, що звіркою ТОВ «Ребег-Плюс» не підтверджено реальність здійснення ним господарської діяльності із ТОВ «Мако БЦ», ТОВ «Альтком-Буд» та ТОВ «Фоззі-Фуд» у січні 2015 року.

Саме на підставі тверджень у акті за результатами зустрічної звірки ТОВ «Ребег-Плюс» відповідачем у ході перевірки позивача резюмовано, що останній безпідставно включив до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість за операціями із ТОВ «Ребег-Плюс» за січень 2014 року, а також врахував сплачені названому контрагенту кошти при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток.

Будь-яких інших доводів або ж доказів порушення положень податкового законодавства товариством «Фоззі-Фуд» за результатами співпраці із ТОВ «Ребег-Плюс», претензій стосовно первинних документів, податкових накладних, документів щодо транспортування продукції та тих, які підтверджують якість як під час перевірки, так і у ході судового розгляду справи Інспекцією не висловлено.

Щодо операцій із ФОП ОСОБА_3.

За період, який підлягав перевірці ДПІ, ТОВ «Фоззі-Фуд» перебувало у договірних відносинах із фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 за такими договорами поставки рослин: №406/КО/13-ПН від 17 грудня 2013 року (т.29 а.с.89-95) та №40-КО/14-С від 20 січня 2014 року (т.29 а.с.67-73).

Згідно названих договорів постачальник (ФОП ОСОБА_3С.) зобовязувався передати у власність покупця, а покупець (ТОВ «Фоззі-Фуд») - прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. За умовами договору товар поставляється в асортименті та за цінами, узгодженими сторонами договору в специфікації, яка є невідємною частиною договору. Кількість товару та асортимент конкретної партії вказується в замовленні, узгодженому сторонами у встановленому цим договором порядку. Обовязковою є наявність оформлених у встановленому порядку відповідної накладної та податкової накладної, а також відповідність цін у накладній діючій специфікації. Поставка здійснюється постачальником на умовах DDP Інкотермс 2010 (якщо інше не передбачене додатковою угодою сторін).

На засвідчення виконання умов таких договорів позивач подав до суду завірені копії наступних документів:

- специфікації, протоколи узгодження розбіжностей, додатки (у тому числі графіки замовлення і доставки, зразки замовлення, акта розбіжностей, повідомлення про зміну параметрів, пакувального листа, акта про виявлення недоліків тощо), додаткові угоди до договорів №406/КО/13-ПН від 17 грудня 2013 року, №40-КО/14-С від 20 січня 2014 року (т.29 а.с.74-88,96-125);

- витратні накладні, акти про псування, бій, недовіз та надлишок товарів (т.29 а.с.131-237, т.30 а.с.1-13);

- податкові накладні із реєстрами видаткових накладних (т.30 а.с.14-20);

- банківські виписки та звіти про дебетові і кредитні операції на підтвердження проведення товариством розрахунків із постачальником (т.30 а.с.22-33);

- товарно-транспортні накладні (т.30 а.с.34-73);

- карантинні сертифікати та акти фітосанітарного контролю (т.30 а.с.77-88);

Суми податку на додану вартість за названими договорами поставки із ФОП ОСОБА_3 включені позивачем до податкового кредиту за березень 2014 року, відображені в реєстрі отриманих податкових накладних за березень 2014 року, збігаються із відомостями із податкової декларації з податку на додану вартість за той самий період і додатку №5 до такої декларації; а податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.181).

При цьому, податковий орган стверджує про відсутність реальності операцій поставки між позивачем і ФОП ОСОБА_3 та безпідставність включення до витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, сплачених коштів і до податкового кредиту сум податку на додану вартість за такими операціями, посилаючись на ОСОБА_5 «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 за лютий-березень 2014 року» від 22 липня 2014 року №805/04-67-17-03, у якому зазначено про непідтвердження названим контрагентом позивача факту вчинення операцій із покупцями ТОВ «Амстор», ТОВ «РТЦ», ТОВ «Фоззі-Фуд» і ТОВ «Омега» у березні 2014 року (т.1 а.с.182-188).

У той же час, ТОВ «Фоззі-Фуд» перебувало у договірних відносинах із ФОП ОСОБА_3 і за договорами про надання маркетингових послуг від 20 січня 2014 року №04/01-14 (т.29 а.с.63-66) та від 15 грудня 2013 року №407/НЧ/13-ПН (т.29 а.с.126-130), претензій щодо реальності яких податковим органом не висловлено.

З приводу операцій із ТОВ «Бурян».

У січні 2014 року товариством «Фоззі-Фуд» укладено два договори поставки із Товариством з обмеженою відповідальністю «Бурян», зокрема, №3308 від 20 січня 2014 року (т.30 а.с.115-122) та №2835 від 30 січня 2013 року (т.30 а.с.89-95), за яким позивач придбавав овочі (петрушку, кріп, базилік, шпинат, мяту, кінзу, щавель, салат, пастернак, фенхель тощо).

За умовами цих договорів ціни та асортимент продукції відображаються у специфікації, а кількість у кожній партії вказуються у замовленні. Обовязковою умовою для оплати поставленого товару є наявність оформлених у встановленому порядку видаткової накладної та податкової накладної, а також відповідність цін у накладній діючій специфікації. Поставка здійснюється постачальником виключно автотранспортом на умовах DDP Інкотермс 2010 (якщо інше не передбачене додатковою угодою сторін).

На підтвердження виконання названих договорів із ТОВ «Бурян» позивач подав завірені копії таких документів:

- специфікації, додатки (у тому числі графіки замовлення і доставки, зразки замовлення, акта розбіжностей, повідомлення про зміну параметрів, пакувального листа, накладної, акта про виявлення недоліків тощо), додаткові угоди до договорів №3308 від 20 січня 2015 року та №2835 від 30 січня 2013 року (т.30 а.с.96-104,123-131);

- видаткові накладні (т.30 а.с.132-205);

- податкові накладні (т.31 а.с.1-74);

- банківські виписки на засвідчення оплати (т.31 а.с.75-89);

- якісні посвідчення (т.31 а.с.90-97);

- висновки державної санітарно-епдеміологічної експертизи (т.31 а.с.98-128).

Суми податку на додану вартість за перерахованими договорами із ТОВ «Бурян» включені позивачем до податкового кредиту за березень 2014 року, відображені в реєстрі отриманих податкових накладних за березень 2014 року, відповідають даним із податкової декларації з податку на додану вартість за той самий період і додатку №5 до такої декларації (т.1 а.с.199).

Перед укладанням договорів із ТОВ «Бурян», з метою запобігання укладенню правочинів із недобросовісним субєктом господарювання, товариство «Фоззі-Фуд» здійснило низку дій щодо перевірки наявності спеціальної податкової правосубєктності та добросовісності цього товариства, зокрема, отримали копії: протоколу рішення засновника про створення, рішення про зміну відомостей щодо директора товариства, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість, довідки з ЄДРПОУ (т.30 а.с.105-112).

ДПІ у ОСОБА_5 перевірки зазначила, що у ході перевірки не надано документів стосовно транспортування товару, а також вказано на отримання від ДПІ у Деснянському районі міста ОСОБА_5 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бурян» з питань взаємовідносин із ТОВ «Фоззі-Фуд» за березень 2014 року» №303/26-52-22-05/37880966 від 10 липня 2014 року (у такому документі констатовано, що у ТОВ «Бурян» на момент проведення перевірки первинні та інші документи відсутні, підприємство не знаходиться за адресою, вказаною в реєстраційних документах, у звязку із чим резюмовано неможливість фактичного здійснення товариством «Бурян» господарських операцій і відсутність у нього операцій, які підпадають під визначення обєктів оподаткування). У звязку із цим, посадовими особами Інспекції зроблено висновок про безпідставність включення до складу податкового кредиту, задекларованого за результатами операцій позивача із ТОВ «Бурян» у березні 2014 року, податку на додану вартість і відсутність підстав врахування сплачених такому контрагенту коштів у складі валових витрат (т.1 а.с.199-202).

Стосовно операцій із ТОВ «Шен-Сервіс».

Так, 30 березня 2012 року ТОВ «Фоззі-Фуд» уклало із Товариством з обмеженою відповідальністю «Шен-Сервіс» договір №02-300312/1 на виконання аутсорсингових робіт із комплексного технічного обслуговування і експлуатації обєктів нерухомості (т.31 а.с.153-159). За умовами цього договору виконавець (ТОВ «Шен-Сервіс») зобовязується на свій ризик виконувати комплексне технічне обслуговування обєктів нерухомості замовника, роботи по ремонту і обслуговуванню таких обєктів, а також інженерних мереж, внутрішніх електричних мереж, мереж тепло- і водопостачання, каналізаційних мереж і інші роботи, перелік і вартість яких узгоджені сторонами додатково, шляхом виконання планових, поточних і, в разі необхідності, аварійних робіт, а замовник зобовязується прийняти і оплатити відповідні роботи. Роботи по комплексному технічному обслуговуванню деталізовані у пункті 2.3 договору. Також обумовлено, що поточні роботи виконуються на підставі заявки замовника у зазначений у ній строк, планові на підставі узгоджених сторонами кошторисів, аварійні у строк не більший понад 24 години з моменту виявлення.

Між тими ж сторонами укладено договори про надання послуг із щоденного прибирання нежитлових приміщень, а саме: №03-300312/2 від 30 березня 2012 року (т.32 а.с.1-2), №1-ГСП06/12 від 30 березня 2012 року (т.32 а.с.133-139), №03-200513/4 від 1 червня 2013 року (т.32 а.с.148-150), №03-300312/7 від 30 березня 2012 року (т.32 а.с.156-158), №884-ГСП-6/12 від 30 березня 2012 року (т.32 а.с.160-166), №03-300312/11 від 30 березня 2012 року (т.32 а.с.203-207),

На засвідчення фактичного виконання названих договорів із ТОВ «Шен-Сервіс» товариство «Фоззі-Фуд» подало до суду завірені копії таких документів:

- додатки (у тому числі переліки обєктів нерухомості, протоколи розбіжностей, розшифровки вартості по кожному обєкту, таблиці зон прибирання, звіти про щоденну перевірку якості прибирання тощо), додаткові угоди до договорів №02-300312/1 від 30 березня 2012 року, №03-300312/2 від 30 березня 2012 року, №1-ГСП06/12 від 30 березня 2012 року, №03-200513/4 від 1 червня 2013 року, №03-300312/7 від 30 березня 2012 року, №884-ГСП-6/12 від 30 березня 2012 року, №03-300312/11 від 30 березня 2012 року (т.31 а.с.160-190, т.32 а.с.3-132,140-147,151-155,159,167-202,210-213);

- акти здачі-прийняття робіт/надання послуг (т.32 а.с.214-218,220-221,223-224,226-227,229-230,233,235,237,239,241,243-245,247, т.33 а.с.3,5,10,12,14,16,18-22,27,30,33,76-79,80-109,110-119,121,127,131,133,136,141,144,149,153,157,162,166,171-172,179-180,185,194,196, 199,201,203,205,207,209,221,232-233,242,245, т.34 а.с.4-5,10,15,18,23,29,32,41,47-48,57-58,67-68,80-84,89,93-94,106,110,113,117,121,125-126,137,139,141,143,145,148,151,153,157,162,167, 170,176,178,183,187-188,193,204-205,218,220,224,229,232,237,241,250 т.35 а.с.2,4,6,10,13,15, 18-19,22,25,28,31,34,36,39,42-43,49,52,57,68,74,82,87,91,95,99,104,107-108,111,113,116,122-123,133,139,144-148,152,161,165,171,175,191-192,203-209,214,216-220,225-229,231,233,235, 239,241,247,250, т.36 а.с.4-5,10,15,18,23,29,32,41,47-48,57-58,67-68,80-82,84,89,93-94,106,110, 113,117,121,125-126,137,139,141,143,145,148,151,153,157,162,167,170,176,178,183,187-188, 193,204-205,218,220,224,229,232,237,241,250, т.37 а.с.4,15,25,32,39);

- рахунки-фактури (т.32 а.с.219,222,225,228, т.33 а.с.210-213,215,221-224);

- накладні на внутрішнє переміщення (т.32 а.с.231-232,234,236,238,240,242,246,248-250, т.33 а.с.1-2,4,6-9,11,13,15,17,23-26,28-29,31-32,34,120,122-126,128-130,132,134-135,137-140,142-143,145-148,150-152,154-156,158-161,163-165,167-170,173-178,181-184,186-193,195, 197-198,200,202,204,206,208,210-220,222-231,234-241,243-244,246-250, т.34 а.с.1-3,6-9,11-14,16-17,19-22,24-28,30-31,33-40,42-46,49-56,59-66,69-79,85-88,90-92,95-105,107-109,111-112,114-116,118-120,122-124,127-136,138,140,142,144,146,149-150,152,154-156,158-161,163-166,168-169,171-175,177,179-182,189-192,194-203,204-217,219,221-223,225-228,230-231,233-236,238-240,242-249, т.35 а.с.1,3,5,7-9,11-12,14,16-17,20-21,23-24,26-27,29-30,32-33,35,37-38,40,44-48,50-51,53-56,58-67,75-81,83-86,92-94,96-98,100-103,105-106,109-110,112,114-115, 117-121,124-132,134-138,140-143,149-151,153-160,162-164,166-170,172-174,177-190,193-202,230,232,234,236-238,240,242-246,248-249, т.36 а.с.1-3,6-9,11-14,16-17,19-22,24-28,30-31,33-40,42-46,49-56,59-66,69-79,83,85-88,90-92,95-105,107-109,111-112,114-116,118-120,122-124,127-136,138,140,142,147-146,149-150,152,154-156,158-161,163-169,171-175,177,179-182,184-186,189-192,194-203,206-217,219,221-223,225-228,230-231,233-236,238-240,242-249, т.37 а.с.1-3,6-14,16-24,26-31,33-38,40-41;

- видаткові накладні (т.33 а.с.35-75);

- податкові накладні (т.37 а.с.42-250, т.38 а.с.1-190);

- банківські виписки по особовому рахунку на засвідчення оплати послуг (т.38 а.с.191-250, т.39 а.с.1-23).

Також позивачем надано копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку форми 1ДФ за перший квартал 2014 року ТОВ «Шен-Сервіс» із квитанцією №2 про прийняття такого документу податкової звітності податковим органом, з якого вбачається, що на зазначеному підприємстві за відповідний період працювало у штаті 1119 осіб, а 59 осіб за цивільно-правовими договорами (т.45 а.с.31-54).

Суми податку на додану вартість за перерахованими вище договорами із ТОВ «Шен-Сервіс» включені товариством «Фоззі-Фуд» до податкового кредиту за період із січня по травень 2014 року, відображені у реєстрах отриманих податкових накладних за той самий період, збігаються із відомостями із податкових декларацій з податку на додану вартість за такий період і додатку №5 до цих декларацій; а податкові накладні, сума податку на додану вартість у яких перевищує 10000 грн., зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.212).

У ОСОБА_5 перевірки позивача вказано, що у звязку із встановленням порушень у діяльності ТОВ «Шен-Сервіс» сума податку на додану вартість, віднесена до податкового кредиту за вказаними операціями позивача із таким субєктом господарювання, підлягає зменшенню, а також, що кошти за надані послуги не повинні враховуватися у складі валових витрат. У якості підстави для цього зазначено ОСОБА_5 ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області №278/22-03/38013278 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Шен-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «Леотрейдінг Нью» за січень 2014 року та із ТОВ «Енергія Інвест Нью» за лютий 2014 року, у якому йдеться про нереальність операцій контрагента позивача із названими субєктами господарювання.

Щодо операцій із ТОВ «Пікаділлі».

У період, який перевірявся Інспекцією, ТОВ «Фоззі-Фуд» перебувало у господарських відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пікаділлі» (постачальник) на підставі договору поставки №2064/1243 від 20 вересня 2011 року (т.39 а.с.24-30) щодо придбання фруктів та овочів. Товар поставлявся в асортименті та за цінами, узгодженими сторонами в специфікації. Поставка здійснювалась постачальником автотранспортом на умовах DDP Інкотермс 2010.

На підтвердження виконання зобовязань за договором із ТОВ «Пікаділлі» позивач надав завірені копії таких документів:

- специфікація, додатки (у тому числі графік замовлення і доставки, зразки замовлення, акта розбіжностей, повідомлення про зміну параметрів, пакувального листа, накладної, повідомлення про зразки печаток покупця тощо), додаткові угоди (т.39 а.с.31-42);

- видаткові накладні (т.39 а.с.51-250);

- податкові накладні (т.40 а.с.1-203);

- банківські виписки на засвідчення оплати (т.40 а.с.204-216);

Документи на підтвердження транспортування придбаної у ТОВ «Пікаділлі» продукції надавалися посадовим особам ДПІ під час перевірки і відображені на сторінках 135-136 ОСОБА_5 перевірки (т.1 а.с.224-225).

Суми податку на додану вартість за перерахованими операціями із ТОВ «Пікаділлі» включені позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, податкові накладні, видані таким контрагентом, відображені у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, що відповідає даним додатку №5 до декларації із податку на додану вартість за лютий 2014 року та відомостям у такій декларації; а податкові накладні, сума податку на додану вартість у яких перевищує 10000 грн., зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.224).

Перед укладанням договорів із ТОВ «Пікаділлі» товариство «Фоззі-Фуд» здійснило низку дій щодо перевірки наявності спеціальної податкової правосубєктності та добросовісності цього товариства, зокрема, отримали копії: свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки про взяття на облік платником податку, свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість, довідки з ЄДРПОУ (т.39 а.с.43-50).

У ОСОБА_5 перевірки позивача також зазначено, що у лютому 2014 року ТОВ «Пікаділлі» перебувало у господарських відносинах з ТОВ «Аксон-Актив» та ТОВ «Укрпрофбіз», які мають ознаки «транзитності», вказано на відсутність обєктів оподаткування при придбанні контрагентом позивача товарів у названих субєктів господарювання. Саме у звязку із цим, констатовано відсутність реального настання юридичних наслідків у лютому 2014 року за операціями між ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «Пікаділлі» і, відповідно, резюмовано безпідставність включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за ними, а також відсутність підстав для врахування сплачених позивачем такому контрагенту коштів при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток.

З приводу операцій із ТОВ «Рибпром».

1 червня 2012 року ТОВ «Фоззі-Фуд» уклало договір поставки №2500 із Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Рибпром» (т.41 а.с.1-5), за яким постачальник (ТОВ «ТД Рибпром») зобовязувався передати у власність покупця, а покупець (ТОВ «Фоззі-Фуд») - прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. За умовами договору товар поставляється в асортименті та за цінами, узгодженими сторонами договору в специфікації, яка є невідємною частиною договору. Кількість товару та асортимент конкретної партії вказується в замовленні, узгодженому сторонами. Обовязковою є наявність оформлених у встановленому порядку відповідної накладної та податкової накладної, а також відповідність цін у накладній діючій специфікації. Поставка здійснюється постачальником автотранспортом на умовах DDP Інкотермс 2010 (якщо інше не передбачене додатковою угодою сторін).

Крім того, між тими ж самими сторонами 22 травня 2013 року укладено договір №2471 із умовами подібними до узгоджених у договорі №2500 від 1 червня 2012 року (т.40 а.с.36-38).

За перерахованими договорами ТОВ «Фоззі-Фуд» придбавало рибу.

На засвідчення виконання названих договорів із ТОВ «ТД Рибпром» позивач подав завірені копії таких документів:

- специфікації, додатки, додаткові угоди (т.40 а.с.7-19,39-44);

- видаткові накладні (т.41 а.с.66-90);

- податкові накладні (т.41 а.с.91-104);

- платіжні доручення (т.41 а.с.105-108);

- висновки державної санітарно-епдеміологічної експертизи, посвідчення якості, сертифікати відповідності (т.41 а.с.109-194).

Товарно-транспортні накладні на підтвердження транспортування придбаної у ТОВ «ТД Рибпром» продукції надавалися посадовим особам податкового органу під час перевірки і детально описані на сторінках 162-163 ОСОБА_5 перевірки (т.1 а.с.251-252).

Суми податку на додану вартість за операціями із ТОВ «ТД Рибпром» включені позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, податкові накладні, видані таким контрагентом, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, що відповідає даним додатку №5 до декларації із податку на додану вартість за лютий 2014 року та відомостям у такій декларації; також податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.251).

На підтвердження перевірки позивачем добросовісності ТОВ «ТД Рибпром» подано копії: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідки про взяття на облік платником податків, свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість, довідки з ЄДРПОУ, статуту товариства «ТД Рибпром» (т.41 а.с.20-55), які надавалися позивачу таким підприємством перед укладанням договорів із ним.

У ОСОБА_5 перевірки позивача зазначено про наявність ОСОБА_5 від 30 травня 2014 року №236/22-03/32846847, складеного співробітниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області за наслідками проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД Рибпром» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «Ріма-Торг» за листопад 2013 року, лютий 2014 року та ТОВ «А.В.А.Н.Г.А.Р.Д.» за жовтень 2013 року. При цьому, у ході перевірки позивача враховано доводи із названого акта щодо ознак ризиковості і проведення транзитних операцій товариством «Ріма-Торг», а також відсутності поставок товарів товариству «ТД Рибпром» його контрагентами ТОВ «А.В.А.Н.Г.А.Р.Д.» і ТОВ «Ріма-Торг», у звязку з чим Інспекція прийшла до висновку про нереальність операцій між ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «ТД Рибпром».

Перераховані вище податкові накладні, первинні та інші документи за операціями позивача із ТОВ «Шен-Сервіс», ТОВ «Рибпром», ТОВ «Ребег-Плюс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Бурян», ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро», ТОВ «Пікаділлі» надавалися товариством «Фоззі-Фуд» під час проведення перевірки, при цьому, у ОСОБА_5 перевірки такі документи відображені із зазначенням номерів, дат, інших ідентифікуючих їх ознак.

Суд звертає увагу і на те, що під час перевірки товариства «Фоззі-Фуд» досліджувалися операції такого підприємства із ТОВ «Компанія «Главк», ПП «Бестком», ТОВ «Добродія Фудз», ТОВ «Марані Україна», ТОВ «Санта-Віта-Трейд», ПП «Фрутлайн Плюс», за наслідками чого констатовано наявність первинних документів, податкових накладних, транспортних документів і документів підтверджуючих якість продукції тощо, також зазначено, що дійсність операцій підтверджено результатами зустрічних звірок, і, як наслідок, констатовано реальність операцій позивача із такими контрагентами (т.1 а.с.231-249). При цьому, первинні документи, податкові накладні, документи стосовно транспортування і якості продукції за договорами із названими субєктами господарювання наявні у матеріалах справи.

У судовому засіданні представник відповідача поставив під сумнів можливість отримання і відправки товариством «Фоззі-Фуд» продукції на території порту «Южний» та Ізмаїльського морського торговельного порту (стосовно операцій із ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро»). Також надав копію листа Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» від 23 жовтня 2015 року у відповідь на запит податкового органу (а.с.128-129). У такому листі повідомлено, що ДП «Морський торговельний порт «Южний» у першому кварталі 2014 року не перебувало у договірних відносинах із підприємствами, зазначеними в запиті (ТОВ «Фоззі-Фуд», ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро»), як і не оформлювало перепусток на вїзд транспортних засобів чи вхід працівників таких підприємств. Крім того, Інспекція надала копію листа Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» від 20 жовтня 2015 року (т.45 а.с.136), у якому вказано, що такий порт 25 березня 2014 року уклав договір із ПП «Бессарабія-В» про надання послуг з приймання залізничного рухомого складу під завантаження; у договірних відносинах ТОВ «Фоззі-Фуд», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро» у першому кварталі 2014 року назване підприємство не перебувало.

Стосовно отримання та відправки товарів з Миколаївського морського порту (до складу якого входить Дніпро-Бузький морський торговельний порт) представник ДПІ зауважень не висловлював.

Представник позивача, у свою чергу, наголошував на тому, що ТОВ «Фоззі-Фуд» у відносинах безпосередньо із портами не перебувало. Так, щодо відправки продукції із порту «Южний» повідомив, що ТОВ «Фоззі-Фуд» здійснювало транспортування товару до терміналів, а у подальшому товар експедирувався брокером, який перебуває у відносинах із терміналом, а термінал, відповідно, перебуває у договірних відносинах із портом. Надав копію договору на митно-брокерське обслуговування ТОВ «Фоззі-Фуд» із ТОВ «Новотіс» №23/01-2014 від 23 січня 2014 року (т.45 а.с.140-143), за умовами якого замовник (ТОВ «Фоззі-Фуд») доручає, а виконавець (ТОВ «Новотіс») - приймає на себе зобовязання забезпечити виконання послуг по експедируванню і митному декларуванню зернових вантажів та продуктів переробки, які відправляються на експорт, через термінали ТОВ «Рисоіл-Юг» та ТОВ «ТИС-Контейнерний термінал». Стосовно відправки товару з Ізмаїльського порту пояснив, що організацію цього здійснювало ПП «Бессарабія-В» на підставі договору доручення №12-12/13 від 13 грудня 2013 року, примірник якого надано суду (т.45 а.с.22-25). За таким договором повірений зобовязується від імені і за рахунок довірителя здійснити комплекс послуг по відправці на експорт вантажу довірителя через склад, розташований у місті Ізмаїл по вул. Болградське шосе, 8а. Крім того, між ТОВ «Фоззі-Фуд» та ПП «Бессарабія-В» укладено договори на транспортно-експедиційне обслуговування №1 від 28 червня 2013 року (т.45 а.с.3-5) та №10 від 10 липня 2013 року (т.45 а.с.6-8), за якими виконавець (ПП «Бессарабія-В») зобовязався забезпечити виконання послуг щодо експедирування рослинних олій та шроту, які відправляються на експорт через Ізмаїльський морський торговельний порт.

Стосовно відправки товарів із інших портів, товариство «Фоззі-Фуд» надало договір на експедирування та митне оформлення вантажу №0110 від 1 жовтня 2013 року, укладений позивачем з ТОВ «Транс Конкордія», за яким останній зобовязався забезпечити виконання послуг із експедирування і митного декларування рослинних олій, які відправляються замовником через термінали ТОВ «Олсідз Блек Сі» та ТОВ «Тис-Контейнерний термінал» (т.45 а.с.9-12). Також подали копії договорів з ТОВ «Евері» №20/09-f-13 від 20 вересня 2013 року та №20/09-f-13 від 20 вересня 2013 року щодо транспортно-експедиційного обслуговування і надання послуг по накопиченню й перевалці зернових, зернобобових, олійних культур і продуктів їх переробки через елеваторний комплекс ТОВ «Евері» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Проектна, 1-а (т.45 а.с.13-21,112-120); договорів №FT-16-о/1506 від 15 червня 2013 року та №FT-15-о/1506 від 15 червня 2013 року з тим самим контрагентом щодо надання послуг із приймання і перевантаження олії соєвої та рослинної (т.45 а.с.90-111), накопичення вантажу за цими договорами здійснюється в резервуарах виконавця за адресою: місто Миколаїв, вул. Гражданська, 117 (термінал). Крім того, надано договір експедирування та митного оформлення вантажів, укладений позивачем із ТОВ «Транс Конкордія» (т.45 а.с.121-124) та ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» (т.45 а.с.26-27).

До того ж, позивачем подано копії довіреностей, оформлених працівникам ТОВ «Фоззі-Фуд», які приймали товар від постачальників ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро» (т.45 а.с.28-30), а також копії наказів про відрядження та посвідчень про відрядження осіб, як відряджалися у с. Нові Біляри Комінтернівського району та у місто Ізмаїл Одеської області для виконання договірних зобовязань із ПП «Бессарабія-В» (т.45 а.с.144-150).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

За визначенням у пункті 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (тут і надалі положення Податкового кодексу України у редакції на час виникнення спірних відносин) об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів і послуг місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За нормами пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів).

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість передбачено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкових накладних).

За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За нормами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У силу положень статей 185, 187, 198, 200, 201 Податкового кодексу України право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового звязку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обовязкові реквізити).

Платники податку на прибуток, об'єкт, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначаються розділом 3 Податкового кодексу України.

За правилами статті 149 Податкового кодексу України податковою базою для цілей оподаткування податком на прибуток визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

За визначенням у підпункті 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України витрати у розумінні цього кодексу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником).

До складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно із підпунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом 2 цього Кодексу.

За нормами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З метою встановлення факту здійснення господарських операцій у досліджуваному випадку судом зясовувалися, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення цих операцій; установлення спеціальної податкової правосубєктності їх учасників; звязок між фактом придбання товарів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків.

Зазначена норма поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків для визначення витрат з метою оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту із податку на додану вартість; податковий кредит та витрати, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, вважаються сформованими правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обовязок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій визначено первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та підтверджують їх здійснення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні»).

Витрати для цілей визначення податкового кредиту із податку на додану вартість і об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів, робіт чи послуг або в разі якщо придбані товари, роботи чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту із податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення, на підставі якого визначаються податкові зобов'язання платника податків, приймається податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб'єктивних думках посадових осіб інших податкових органів, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Наявність певної інформації, одержаної від інших підрозділів податкової служби чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не оформлена рішеннями суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише підставу для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності платнику податків його контрагентом ніякі товари не постачались, послуги не надавались.

Суд звертає увагу, що обовязок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення податкового законодавства є персоніфікованими. Визначення податкових зобовязань платнику податків не може ставитись у пряму залежність від виконання податкових обовязків його контрагентами. Тобто, в основу притягнення позивача до податкової відповідальності не може бути покладено висновки про результати діяльності його контрагентів без фактичного встановлення порушень податкового законодавства самим платником податку.

Суд враховує і вимоги статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», згідно з якою відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на момент вчинення та виконання господарських договорів ТОВ «Шен-Сервіс», ТОВ «Рибпром», ТОВ «Ребег-Плюс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Бурян», ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро», ТОВ «Пікаділлі» були належним чином зареєстрованими юридичними особами, мали право укладати правочини, були зареєстровані платниками податку на додану вартість, мали право виписувати податкові накладні.

Щодо відсутності у позивача товарно-транспортних документів із ТОВ «Бурян», то сама собою наявність або відсутність окремих документів не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце. Тим більше, що обовязок транспортування за договорами з таким контрагентом покладався саме на ТОВ «Бурян».

Стосовно доводів відповідача про відсутність у позивача договірних відносин із Ізмаїльським морським торговельним портом і портом «Южний», то, по-перше, суд звертає увагу, що такі претензії виникли у податкового органу лише на стадії судового оскарження податкових повідомлень-рішень і не враховувалися при складанні ОСОБА_5 перевірки та під час прийняття відповідних повідомлень-рішень; по-друге, позивач надав суду докази наявності договірних відносин у ТОВ «Фоззі-Фуд» із терміналами у відповідних портах та брокерськими організаціями, які організовували відправку товарів із відповідних портів, про що детально викладено вище. У звязку із цим, суд відхиляє доводи Інспекції у цій частині.

Судом також встановлено, що податкові накладні та первинні документи за операціями позивача із вказаними вище контрагентами відповідають вимогам чинного законодавства. Доказів, які б вказували на недійсність чи підробку таких документів або їх невідповідність нормативно-правовим актам Інспекція суду не надала.

Крім того, факти поставки товарів на користь позивача, надання йому послуг та оплати їх вартості підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у податковому обліку та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними, а витрати, враховані при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, повязуються з його господарською діяльністю і підтверджуються первинними фінансово-господарськими документами.

За наведених обставин вбачається, що твердження податкового органу про нереальність операцій позивача із ТОВ «Шен-Сервіс», ТОВ «Рибпром», ТОВ «Ребег-Плюс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Бурян», ПП «Бессарабія-В», ТОВ «Системи Розвитку бізнесу», ТОВ «Юмін Агро», ТОВ «Пікаділлі» ґрунтуються на припущеннях, відповідачем не доведено відсутності операцій із придбання продукції, надання послуг, а доводи позивача про дійсність правочинів належними доказами не спростовуються.

За недоведеності відповідачем того, що контрагентами позивача товари не поставлялись, послуги не надавалися висновки податкового органу є безпідставними.

Таким чином, доводи податкового органу про заниження позивачем податку на прибуток та завищення податкового кредиту із податку на додану вартість і завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток - у ході судового розгляду не підтвердились і спростовані наявними у матеріалах справи доказами.

У той же час суд, на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності, встановив, що факт здійснення операцій із поставки товарів і надання послуг з названими вище контрагентами, оплати їх вартості, відображення у податковому обліку, використання у господарській діяльності підтверджується документально; такі операції спричинили реальні зміни у майновому стані позивача та відповідають видам його діяльності; надані позивачем докази є переконливими для твердження про реальність господарських операцій.

Враховуючи викладене, суд резюмує, що податкові повідомлення-рішення №, № та № від 19 вересня 2014 року підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Також суд враховує закріплені у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, на дотримання яких адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Суд зазначає, що у цьому випадку податковий орган не довів правомірності оскаржуваних повідомлень-рішень.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Як встановлює частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 487,20 грн. згідно платіжного доручення №2777482 від 11 березня 2015 року, доказів понесення інших судових витрат не надано. Тому судові витрати щодо сплати судового збору у вказаній сумі підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Керуючись статями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області № від 19 вересня 2014 року, № від 19 вересня 2014 року та № від 19 вересня 2014 року.

Стягнути із Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 06 листопада 2015 р.