Справа № 2-а-270/2010
Суддя: Кущ Т. М.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Розівський районний суд Запорізької області
Справа №2-а-270
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року смт Розівка

Розівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі Розівського районного суду Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці тасоціального захисту населення Розівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі за текстом - УПСЗН) про визнання неправомірною бездіяльність субєкта владних повноважень, перерахунок допомоги по догляд' за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до УПСЗН про зобов'язання

нарахувати їй недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму за період з 01 квітня 2009 рою, по 31 грудня 2009 року у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми» №489- V від 19 грудня 2006 року (далі за текстом - Закон №489-V від 19 грудня 2006 року) та провести виплату недорахованої суми цієї допомоги. Крім того, позивачка прохала стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у звязку із зверненням до суду з цим позовом.

Позивачка ОСОБА_1 письмово повідомила судові про підтримання пред'явленого нею адміністративного позову (а.с.24).

Представник відповідача - УПСЗН у письмових запереченнях позов не визнав та прохав відмовити в задоволенні вимог позивача, посилаючись на те, що УПСЗН за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року діяло лише в межах фінансового забезпечення державних соціальних гарантій, які здійснюються за рахунок коштів державного бюджету України. У запереченнях відповідач зазначив, що УПСЗН діяло у межах повноважень, у порядку та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України (а.с.20-22).

Особи, які повинні брати участь у справі, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи (ас. 18,19). Судом в порядку ч.3 ст.122 КАС України задоволені клопотання цих осіб про розгляд справи без їх участі (а.с.24,25).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у звязку з народженням 31 січня 2008 року дочки - ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.43 Закону України №2240-111 від 18 січня 2001 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-УІ від 28 грудня 2007 року у Законі України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у статті 13 слова «незастрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування» виключені та частина перша статті 15 викладена в такій редакції:«Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.».

Пункт 3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» викладений у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Згідно Закону №107-VІ від 28 грудня 2007 року у Законі №2240-111 від 18 січня 2001 року етапі 40-44 виключені.

Таким чином, з 01 січня 2008 року існує норма закону, відповідно до якої спірні відносини регулюються тільки Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», функції по виплаті допомоги по догляду за дитиною покладені на УПСЗН і допомога виплачується саме за рахунок державного бюджету .

Питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року №57. Відповідно до цієї постанови з 01 січня 2008 року і застрахованим, і незастрахованим особам допомогу сплачує УПСЗН.

За порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

Перерахування коштів допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків «допомога на догляд за дитиною віком до 3-х років».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп визнані такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема пунктів 24-34 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28 грудня 2007 року.

Тобто, ст.43 Закону №2240-111 від 18 січня 2001 року є чинною, але також є чинними вказані норми Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно статті 2 Закону №2240-111 від 18 січня 2001 року «субєктами загальнообов'язкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» є застрахована особа, страхувальник та страховик».

При цьому, страховиком є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі за текстом - Фонд). За частиною 3 статті 9 вказаного Закону Фонд є некомерційною самоврядною організацією.

Частиною 1 ст.19 Закону №2240-111 від 18 січня 2001 року передбачено, що основним джерелом формування коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхові внескистрахувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Фонд відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №32 від 16 січня 2007 року у І кварталі 2007 року виплачував спірну допомогу за рахунок субвенцій, що перераховувалися УПСЗН на рахунки Фонду, а починаючи з ІІ кварталу 2007 року, не здійснює виплату допомоги. З цього часу страхувальники (субєкти господарювання) не мають права здійснювати призначення допомоги подогляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за рахунок коштів Фонду та відображати ці витрати в звітності по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

З прийняттям змін у законодавстві, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, Фонд з квітня 2007 року вже не виконує функції щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до 3-хроків застрахованим особам. Спірна допомога виплачується за рахунок держави і сама держава узяла функцію такі виплати здійснювати.

Правові норми Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» у часі прийняті пізніше за ст.43 Закону №2240-ІІІ від 18 січня 2001 року, повністю узгоджуються з іншими правовими актами, які визначають порядок оплати допомоги і джерела фінансування цих виплат, а тому аналізуючи викладені обставини, враховуючи, що законодавством функція виплати допомоги по догляду за дитиною визначена як державна суд вважає необхідним в даному випадку застосувати і щодо застрахованих, і щодо незастрахованих осіб положення про розмір спірної допомоги, які визначені лише ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Сторонами не оспорюється той факт, що в період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року при отриманні допомоги по догляду за дитиною позивачем до УПСЗН не надавалися документи про доходи сімї для розрахунку допомоги у розмірі більше мінімального. Враховуючи, що визнання неконституційними законів України є виключно компетенцією Конституційного Суду України, проведення виплат позивачу ОСОБА_1 з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно допомоги по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. (ас. 14) щомісячно є таким, що відповідає положенням вищевикладеного, чинного на спірний період часу, законодавства

Суд дійшов висновку про те, що УПСЗН не було допущено бездіяльності, оскільки вказана допомога позивачеві за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року виплачувалась в повному розмірі, тому вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ст.ст.11,69-71,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Юрйвни до Управлінняпраці та соціального захисту населення Розівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання неправомірною бездіяльність субєкта владних повноважень, перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення боргу, - відмовити.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо так; заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими сталями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції - Розівський районний суд Запорізької області заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Т.М. Кущ