Справа № 2а-5188/11/1370
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 876/9189/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Яворського І.О.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сокальському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Опрон Україна» до Державної податкової інспекції у Сокальському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

06.05.2011 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Опрон Україна» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сокальському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача: від 02.03.2011 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 780234,00 грн., в тому числі за основним платежем - 597 621,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 149 406,00 грн.; від 16.05.2011 року: №, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 582 340,00 грн., в тому числі за основним платежем - 432 934,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 149406,00 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 45 653,75 грн. 75 (за штрафними (фінансовими) санкціями).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області від 02.03.2011 року № та від 16.05.2011 року № та №.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що між ТзОВ «Опрон Україна» та його контрагентами: ПП «Техпром-Інвест», ПП «Фірма «Юкос», ПП «Рем-Будінвест Експрес», ПП «Галторгцентр», ПП «Компанія «Галторгсервіс» було укладено договори купівлі-продажу про поставку товарів, означених в специфікаціях, що є невід'ємною частиною цих договорів. Дані договори були надані позивачем до перевірки та були відображені в акті перевірки.

Реальність здійснення господарських операцій ТзОВ «Опрон Україна» з його вищевказаними контрагентами підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме: договорами, податковими та видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, специфікаціями до договорів купівлі-продажу, квитанціями про приймання вантажу, журналом реєстрації довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Суд першої інстанції звертає увагу на те, що згідно товарно-транспортних накладних транспортування придбаних металоконструкцій здійснювалось позивачем за допомогою власного вантажного автомобіля ЗІЛ-555, державний реєстраційний номер ВС 5142 ВА. При цьому, можливість перевезення зазначеним вантажним автомобілем вантажу вагою понад 4,5т підтверджується висновком інженерно-технічного дослідження за №06с/10, складеного 05.10.2010 року Західним центром українського відділення Міжнародного центру наукової культури «Всесвітня лабораторія». Аналогічні обставини щодо транспортування металоконструкцій зазначеним вантажним автомобілем викладені також в постанові Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року у справі №2а-693/10/1370, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року.

Також, суд першої інстанції вказує на те, що в матеріалах справи наявні Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, та Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, з яких вбачається, що на час вчинення досліджуваних господарських операцій вищенаведені контрагенти позивача були зареєстровані у встановленому законом порядку та являлися платниками податку на додану вартість.

З врахуванням встановлених вище обставин реальності здійснення господарських операцій та наявності в матеріалах справи первинних документів, які складені та заповнені у встановленому порядку, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність формування позивачем валових витрат за результатами здійснення господарських операцій з ПП «Техпром-Інвест», ПП «Фірма «Юкос», ПП «Рем-Будінвест Експрес», ПП «Галторгцентр», ПП «Компанія «Галторгсервіс».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з не повним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна податкова інспекція у Сокальському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що перевірками інших інспекцій, направлених на адресу ДПІ у Сокальському районі, встановлено ведення підприємствами - контрегентами позивача: ПП «Техпром-Інвест», ПП «Фірма «Юкос», ПП «Рем-Будінвест Експрес», ПП «Галторгцентр», ПП «Компанія «Галторгсервіс» податкового обліку безтоварних операцій, які пов'язані з податковою вигодою третіх осіб внаслідок формування для них штучних валових витрат та податкового кредиту. Таким чином, правочини укладені між ТзОВ «Опрон Україна» та ПП «Техпром-Інвест», ПП «Фірма «Юкос», ПП «Рем-Будінвест Експрес», ПП «Галторгцентр», ПП «Компанія «Галторгсервіс» не спричинили реального настання правових наслідків та юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Враховуючи матеріали вищезазначених перевірок під час проведення перевірки ТзОВ «Опрон-Україна» (акт від 11.02.2011 року №71/2301/34105438) встановлено, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2009 року по 30.09.2010 року встановлено його заниження всього у сумі 597 621 грн. Крім того, встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну 1 736 505 грн. за 4 квартал 2009 року в результаті допущених порушень податкового законодавства, в частині завищення валових витрат щодо здійснення операції з придбання металоконструкцій б/в.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 28.12.2010 року по 02.02.2011 року, на підставі направлень від 28.12.2010 р. №431/23-1, від 27.01.2011 р. №30/23-1, працівниками Державної податкової інспекції у Сокальському районі проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Опрон Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2009 року по 30.09.2010 року.

Результати проведеної перевірки відображені в акті від 11.02.2011 року №71/2301/34105438, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення:

- ч.5 ст.203, ч.ч.1,2 ст.215, ст.216, ст.ст.662, 655 та 656 Цивільного Кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними з наступними підприємствами: ПП «Техпром-Інвест», ПП «Фірма «Юкос», ПП «Рем-Будінвест Експрес», ПП «Галторгцентр», ПП «Компанія «алторгсервіс»;

- п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (із внесеними змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 597621 грн., в тому числі за 1 квартал 2009 року у сумі 86505 грн., за 3 квартали 2009 року у сумі 164 686 грн., за 2009 рік у сумі 196 122 грн., за 1 квартал 2010 року у сумі 748 800 грн., півріччя 2010 року в сумі 401499 грн.;

- п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (із внесеними змінами та доповненнями) в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 736 505 грн. за 4 квартал 2009 року;

- п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 624187,36 грн., в тому числі за січень 2009 року в сумі 40336,00 грн., за лютий 2009 року в сумі 28870,00 грн., за липень 2009 року в сумі 6927,40 грн., за серпень 2009 року в сумі 17857,20 грн., за вересень 2009 року в сумі 37757,34 грн., за жовтень 2009 року в сумі 43343,10 грн., за листопад 2009 року в сумі 34882,40 грн., за грудень 2009 року в сумі 162475,0 грн., за січень 2010 року в сумі 17768,00 грн., за лютий 2010 року в сумі 44173,90 грн., за березень 2010 року в сумі 189 797,02 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.03.2011 року:

- №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 747 027 грн. 00 коп., в тому числі: за основним платежем - 597 621 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 149 406 грн. 00 коп.;

- №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 780 234 грн. 00 коп., в тому числі: за основним платежем - 624 187 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 156 047 грн. 00 коп.

За наслідками процедури адміністративного оскарження, контролюючим органом було скасовано податкове повідомлення рішення від 02.03.2011 року № в частині основного платежу в сумі 164 687 грн. 00 коп. та прийнято податкові повідомлення рішення від 16.05.2011 року:

№, яким платнику податків визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 582340 грн. 00 коп., в тому числі: за основним платежем - 432 934 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 149 406 грн. 00 коп.;

- №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 45 653 грн. 75 коп. (за штрафними (фінансовими) санкціями).

Встановлено, що між ТзОВ «Опрон Україна» та його контрагентами було укладено договори купівлі-продажу про поставку товарів, означених в специфікаціях:

- з ПП «Техпром-Інвест» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу від 04.09.2009 року №04072009;

- з ПП «Галторгцентр» укладено договір купівлі-продажу від 30.12.2008 року;

- з ПП «Рем -Будінвест Експрес» укладено договір купівлі-продажу від 01.03.2010 року №01032010;

- з ПП Фірма «Юкос» укладено договір купівлі-продажу від 02.11.2009 року №02112009;

- з ПП «Компанія «Галторгсервіс» укладено договір купівлі-продажу від 01.07.2009 року №01072009).

На час здійснення господарських операцій контрагенти позивача: ПП «Техпром-Інвест», ПП «Фірма «Юкос», ПП «Рем-Будінвест Експрес», ПП «Галторгцентр», ПП «Компанія «Галторгсервіс» знаходились у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та зареєстровані платниками податку на додану вартість.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій ТзОВ «Опрон Україна» з його вищевказаними контрагентами позивачем були наданні первинні бухгалтерські документи, а саме: договори, податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, специфікації до договорів купівлі-продажу, квитанції про приймання вантажу, журнал реєстрації довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей.

У відповідності до вимог п.п. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7 Закону податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту (п.п. 7.2.6. п. 7.2 статті 7 Закону).

Згідно пп.7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а також, у разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартосіі товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі, якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.5.1 п.7.5 ст.7 даного Закону встановлено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

За ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Надані позивачем первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та підпункту 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Згідно товарно-транспортних накладних транспортування придбаних металоконструкцій здійснювалось позивачем за допомогою власного вантажного автомобіля ЗІЛ-555, державний реєстраційний номер ВС 5142 ВА. При цьому, можливість перевезення зазначеним вантажним автомобілем вантажу вагою понад 4,5т підтверджується висновком інженерно-технічного дослідження за №06с/10, складеного 05.10.2010 року Західним центром українського відділення Міжнародного центру наукової культури «Всесвітня лабораторія».

Аналогічні обставини щодо транспортування металоконструкцій зазначеним вантажним автомобілем викладені також в постанові Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року у справі №2а-693/10/1370, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року.

Визначення валових витрат виробництва та обігу, їх склад, особливості та документи, що підтверджують такі витрати, передбачені Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Згідно підп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

У відповідності до абз. 4, 5 пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 цього закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами (в т. ч. і податковими накладними, які, зокрема, підтверджують факт придбання товарів чи надання послуг), обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку; у разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів, платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів; письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобовязань звітного періоду; якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами.

Згідно з п.п.11.2.1 п. 11.2 ст. 11 закону, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Тобто, обов'язковою умовою віднесення витрат підприємства на оплату товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат є наявність господарських операцій з придбання цих товарів (робіт, послуг), підкріплена належними документами та зв'язок цих витрат з господарською діяльністю платника.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що факт отримання послуг (товарів, робіт) між ТзОВ «Опрон Україна» та його контрагентами: ПП «Техпром-Інвест», ПП «Фірма «Юкос», ПП «Рем-Будінвест Експрес», ПП «Галторгцентр», ПП «Компанія «Галторгсервіс» мав реальний характер, вони підтверджені первинними бухгалтерськими документами і в подальшому використовувались позивачем у господарській діяльності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Державною податковою інспекцією у Сокальському районі не було також надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження нереальності здійснених позивачем господарських операцій. Не надано також добутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Зазначене вказує на необґрунтованість тверджень відповідача про нереальність проведених позивачем господарських операцій.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сокальському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року у справі №2а-5188/11/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Опрон Україна» до Державної податкової інспекції у Сокальському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.П. Сеник

І.О. Яворський

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.11.2015 року.