Справа № 404/6338/15-а
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6338/15-а
Номер провадження 2-а/404/514/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

при секретарі Бокатенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда молодшого сержанта міліції Невдаха Михайла Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення , суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда молодшого сержанта міліції Невдаха Михайла Миколайовича, по якому просить скасувати постанову серія ПС2 № 184540 від 20 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., провадження у справі закрити, в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з»явився, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини його неявки суду невідомі, письмових заперечень проти вимог позивача суду не надав.

В силу ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до вимог ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що на позивача 20.08.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він 20.08.2015 року о 17 год. 20 хв. керуючи автомобілем HYNDAI Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кіровограда по вул. Ж.Революції на регульованому перехресті з вул. Соціалістична, виконуючи поворот праворуч, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку він повертав, чим порушив п. 16.2 ПДР України.

20.08.2015 року постановою серії ПС2 № 184540 від 20 серпня 2015 року його було притягнуто за вказане правопорушення до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення в межах ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 16.2. Правил дорожнього руху України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Ухвалою суду від 31 серпня 2015 року від відповідача витребовувались матеріали адміністративного правопорушення позивача, по яким винесено оскаржувану постанову, яка для огляду суду не була надіслана чи представлена відповідачем по справі, у зв'язку з чим суд розглядає справу на підставі та відповідно наявних у матеріалах справи доказах.

Під час винесення постанови відповідач в порушення ст. 280 КУпАП належним чином не перевірив та не спростував пояснення надані позивачем під час складання протоколу, письмових пояснень у свідків не відібрав.

Відповідачем по справі також суду не були надані ні які достовірні та належні докази, що позивачем були порушенні ПДР, у зв'язку з чим відсутні жодні підстави, підтверджені належними доказами, для відмови позивачу у задоволенні його вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення інспектор ДАІ допустив неповноту і однобічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно не дав їм належної оцінки, внаслідок чого передчасно зробив висновок про накладання на позивача адміністративного стягнення вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У відповідності до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, усі сумніви трактуються на користь позивача, тому постанову винесену інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда молодшого сержанта міліції Невдаха Михайлом Миколайовичем слід скасувати.

Проте щодо закриття провадження у справі, суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ч. 2 ст. 122 КпАП України, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому закриття судом провадження у адміністративній справі, порушеній відповідачем відносно позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові від 12.03.2015 року у справі №К/9991/28251/11.

За вказаного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.287-289, 292-294 КУпАП, ст.10-12, 158-160 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда молодшого сержанта міліції Невдаха Михайла Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС2 № 184540 від 20 серпня 2015 року інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда молодшого сержанта міліції Невдаха Михайла Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда В. В. Мохонько