Справа № 819/3188/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3188/15

29 жовтня 2015 р. м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Зборівської районної державної адміністрації Відділу у справах сім'ї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач, ОСОБА_2 із адміністративним позовом до Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області, Відділу у справах сімї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області у якому просить визнати дії Зборівської районної державної адміністрації та Відділу у справах сім'ї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації щодо нарахування йому середньої заробітної плати на час призову на військову службу під час мобілізації па особливий період із 20.03.2014 р. по 10.03. 2015 р., та із 18.03. 2015 р. по теперішній час, виходячи з розміру посадового окладу. Також просить зобов'язати Зборівську районну державну адміністрацію та Відділ у справах сім'ї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 20.03. 2014 р. по 10.03.2015 р. виходячи із розміру середньоденної заробітної плати - 104 /сто чотири/грн. 99 коп., зобов'язати Зборівську районну державну адміністрацію та Відділ у справах сімї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 18.03.2015 р. по день винесення судового рішення, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати - 117 /сто сімнадцять/ гри. 66 коп.

В судовому засіданні заявлений позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що при нарахуванні середньої заробітної плати за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідачами невірно застосовано норми «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою Кабинету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

Представники відповідачів, кожен окремо, в судовому засіданні проти позову заперечували. Вважають, що норми «Порядку обчислення середньої заробітної плати» ними застосовано правильно. Просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

28.03.2006 р. ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста відділу у справах молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації, згідно розпорядження голови Зборівської районної державної адміністрації від 28.03.2006 р. № 189.

Відповідно до розпорядження голови Зборівської районної державної' адміністрації від 08.07.2013 р. № 401, йому надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею п'ятирічного віку з 08.07. 2013 р. по 05.07.2014 р. включно, на підставі ст. 25 Закону України «Про відпустки», ст. 179 Кодексу законів про працю України.

Розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації від 19.03.2014 р. № 124-к. відпустку по догляду за дитиною перервано.

В той же день ОСОБА_2 приступив до роботі на посаді головного спеціаліста відділу у справах молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації.

Згідно із витягом із наказу Військового комісара від 20.03.2014 р.№ 11, позивача 20.03.2014 р. призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період з посади головного спеціаліста відділу у справах сім'ї, молоді та спорту Зборівської РДА.

Розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації від 19.03.2014 р. № 130-к, ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста відділу у справах сімї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації у зв'язку із призовом на військову службу на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України.

Вказане розпорядження визнано таким, що втратило чинність на підставі розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації від 10.07.2014 р. р. № 331-к, яким позивача поновлено на посаді головного спеціаліста відділу у справах сімї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації із 20.03.2014 р., та увільнено від роботи із 20.03.2014 р. на час призову на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи та займаної посади, відповідно до Закону України від 20. 05. 2014 p. № 1275-V1I «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно - мобілізаційних питань під час проведення мобілізації».

Розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації від 17.03.2015 р. № 117-к, ОСОБА_2 на підставі витягу із наказу Військового комісара від 18.03.2015 р. № 50 увільнено від роботи із 18.03.2015 р. на час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період зі збереженням місця роботи та займаної посади.

Відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 р. за № 2232 (далі-Закон № 2232) призов військовозобов'язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Указами Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року та № 454/2014 від 06.05.2014 року, затвердженими Законами України від 17.03.2014 року за №1126-VII та від 06.05.2014 року за №1240-VII, оголошена та проводиться часткова мобілізація.

Відповідно до ст. 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов'язків, якщо за чинним законодавством України ці обов'язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Згідно ч. 3 вказаної статті (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення обороно - мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року № 1275, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливою періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

П. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону поширено дію ч. 3ст. 119 КЗпП р. редакції цього Закону на громадян України, які починаючи із 18.03.2014 р. призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303 «Про часткову мобілізацію».

Середній заробіток працівнику нараховується відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 08.02.1995 р. № 100 (далі - Порядок № 100), виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку № 100 - у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві менш як два календарних місяці, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до абз. 6 п. 2 Порядку № 100 час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

П. 8 Порядку № 100 визначено, що нараховують виплати, обчислені із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, множенням середньоденної заробітної плати на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані впродовж двох місяців робочі дні (виплати, які перелічені у п. З Порядку № 100) на число відпрацьованих робочих днів за цей період.

Відповідно до п. З Порядку № 100 - при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата, доплати і надбавки, премії, винагороди за вислугу років тощо.

Згідно ч. 6 сг. 179 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов'язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку.

Згідно ч. 7 ст. 179 Кодексу законів про працю України відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 25 Закону «Про відпустки» від 15.11.96 р. № 504/96-ВР (зі змінами та доповненнями) відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов'язковому порядку матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статі і 18 та частині першій етапі 19 цього Закону, в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку.

Отже, ця відпустка надається за заявою жінки чи інших осіб повністю або частково в межах установленого періоду, тобто на термін, зазначений у медичному висновку (довідці ЛКК), та оформляється наказом (розпорядженням) роботодавця.

Згідно ст. 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста етапі 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цьог о Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право па щорічну відпустку, не зараховується.

Як встановлено судом, та знайшло своє підтвердження матеріалами даної адміністративної справи фактично з 08.07.2013 р. по 20.03.2014 р. позивач перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею пятирічного віку на підставі ст. 25 Закону України «Про відпустки», ст. 179 Кодексу законів про працю України.

Розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації від 19.03.2014 р. № 124-к. відпустку по догляду за дитиною перервано.

Визначаючись щодо порядку нарахування ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 20.03.2015 р. по 10.03.2015 р. суд зазначає наступне.

Главою ІІ Порядку № 100 встановлено правила обчислення періоду, за яким обчислюється середня заробітна плата.

Відповідно до п. 2 вказаної Глави, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 р. N 542), в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Аналізуючи вищенаведені приписи Порядку № 100 та співставляючи їх із встановленими у судовому засіданні підтверджені належними та доказами обставинами, суд приходить до висновку про правомірність застосування відповідачем нарахування середньої заробітної плати за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 20.03.2015 р. по 10.03.2015 р. виходячи із установлених позивачу в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу, оскільки ОСОБА_2 з 08.07.2013 р. по 20.03.2014 р. знаходився у відпустці по догляду за дитиною та не мав заробітку не з вини працівника, як і зазначено у останньому абзаці п. 4 Порядку № 100.

При цьому суд не враховує посилання представника позивача на правомірність застосування у спірному випадку положень абз. 6 п. 2 Порядку № 100, що також узгоджується із розясненнями, що містяться у листах Міністретсва соціальної політики України від 11.08.2014 р. № 1146/13/84-14 (абз. 3, 4) і від 30.09.2015 р. № 1213/13/8415, згідно якого час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду, оскільки ОСОБА_2 не працював більше 4 календарних місяців, що передували моменту мобілізації та не мав заробітку, відтак, правове регулювання такого випадку передбачено абз. 4 п. 2 та останнім абз. П. 4 Порядку № 100.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині щодо визнання дії Зборівської районної державної адміністрації та Відділу у справах сім'ї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації щодо нарахування позивачу середньої заробітної плати на час призову на військову службу під час мобілізації па особливий період із 20.03.2014 р. по 10.03. 2015 р., та зобовязання відповідачів нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 20.03.2014 р. по 10.03.2015 р. виходячи із розміру середньоденної заробітної плати - 104 /сто чотири/грн. 99 коп. - до задоволення не підлягають.

Натомість, визначаючись щодо порядку нарахування позивачу середньої заробітної плати за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 20.03.2014 р. по 10.03.2015 р. суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, Главою ІІ Порядку № 100 встановлено правила обчислення періоду, за яким обчислюється середня заробітна плата.

Відповідно до абз. 3, 4 п. 2 Порядку № 100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Судом встановлено, та підтверджується належними і допустимими доказами у даній справі (довідкою Відділу у справах сімї, молоді та спорту Зборівської РДА № 156 від 09.09.2015 р.) що Позивач працював на посаді головного спеціаліста відділу 5 робочих днів, із 11.03.2015 р. по 17.03.2015 р. включно, тобто середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Враховуючи, що заробітна плата за вказаний період становила 588 гри. 30 коп., ( посадовий оклад - 290,00 грн., Ранг - 16.67 грн., Надбавка за вислугу років - 61,33 грн. Індексація - 220.30 грн.) / 5 робочих днів, суд приходить до висновку, що середньоденна заробітна плата із якої вираховується середня заробітна плата за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 20.03.2014 р. по 10.03.2015 р. складає 117,66 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність фактичних та юридичних підстав для задоволення вимог позивача в частині щодо визнання дій Зборівської районної державної адміністрації та Відділу у справах сім'ї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації щодо нарахування йому середньої заробітної плати на час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із та із 18.03. 2015 р. по день винесення рішення у даній справі, виходячи з розміру посадового окладу протиправними.

Одже, слід зобов'язати Зборівську районну державну адміністрацію та Відділ у справах сімї, молоді та спорту Зборівської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_2 середню заробітну плату за час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 18.03.2015 р. по день винесення судового рішення, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати - 117 /сто сімнадцять/ гри. 66 коп.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати дії Зборівської районної державної адміністрації та Відділу у справах сім"ї, молоді та споту Зборівської районної державної адміністрації щодо нарахування ОСОБА_2 середньої заробітної плати на час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 18.03.2015 р. по 29.10.2015 р. - протиправними.

3. Зобов"язати Зборівську районну державну адміністрацію та Відділ у справах сім"ї, молоді та споту Зборівської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату на час призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із 18.03.2015 р. по 29.10.2015 р. виходячи із розміру середньоденної заробітної плати 117 (сто сімнадцять) грн. 66 коп.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 04.11.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.