Справа № 348/61/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Справа № 876/4268/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача- управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, в якому просив (з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, а.с.26-27) визнати неправомірною відмову відповідача щодо не включення до стажу роботи, який дає право на призначення йому пенсії за вислугою років періодів роботи з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача духових інструментів у Делятинській дитячій музичній школі та з 01 вересня 1993 року по даний час на посаді викладача духових інструментів Надвірнянської музичної школи, зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди його роботи з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача духових інструментів у Делятинській дитячій музичній школі та з 01 вересня 1993 року по даний час на посаді викладача духових інструментів Надвірнянської музичної школи та призначити йому пенсію за вислугу років з дня виникнення такого права на пенсію.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо не включення до стажу роботи, який дає право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років періоду роботи з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача духових інструментів у Делятинській дитячій музичній школі та з 01 вересня 1993 року по 18 лютого 2015 року на посаді викладача духових інструментів Надвірнянської музичної школи. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди його роботи з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача духових інструментів у Делятинській дитячій музичній школі та з 01 вересня 1993 року по 18 лютого 2015 року на посаді викладача духових інструментів Надвірнянської дитячої музичної школи. В частині позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дня виникнення такого права на пенсію у відповідності до статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відмовлено за їх передчасністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що підстав для призначення пенсії позивачу за вислугу років відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" немає, в зв'язку з тим, що період його роботи з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року в Делятинській музичній школі на посаді викладача по класу духових інструментів та з 01 вересня 1993 року по даний час в Надвірнянській музичній школі на посаді викладача по класу духових інструментів, не може бути зараховано до педагогічного стажу, тому що посади викладачі, які працюють в позашкільних навчальних закладах не передбачені "Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року. Також зазначив, що позивач не має права на призначення пенсії, в зв'язку з тим, що на даний час продовжує працювати на посаді, яка дає право на цю пенсію, що не відповідає вимогам ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подав до суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№10255/15 від 23.04.2015 року) та клопотання про розгляд справи у його відсутності (вх.№24917/15 від 29.10.2015 року), тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року працював викладачем Делятинської дитячої музичної школи по класу духових інструментів, з 01 вересня 1993 року по даний час працює викладачем духових інструментів Надвірнянської музичної школи (а.с.7).

18 лютого 2015 року позивач звернувся в управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст.55 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" стаж позивача на посаді викладача духових інструментів музичної школи на момент становить 31 рік 06 місяці 17 днів.

04 березня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області прийняло рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", мотивуючи таку відмову тим, що період роботи ОСОБА_1 з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача Делятинської дитячої музичної школи по класу духових інструментів, та з 01 веренся 1993 року по час звернення на посаді викладача духових інструментів Надвірнянської музичної школи не може бути зараховано до педагогічного стажу, тому що викладачі, які працюють в позашкільних навчальних закладах не передбачені "Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року (а.с 28).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи, який у позивача станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії -18 лютого 2015 року складає 31 рік 06 місяців 17днів, а тому періоди роботи позивача з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача духових інструментів в Делятинській дитячій музичній школі та з 01 вересня 1993 року по 18 лютого 2015 року на посаді викладача духових інструментів Надвірнянської дитячої музичної школи мають бути враховані відповідачем до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років. Разом з тим, позовна вимога в частині зобов'язання відповідача призначити пенсію за вислугу років з дня виникнення такого права на пенсію є передчасною і не підлягає до задоволення, оскільки право позивача на призначення пенсії за вислугу років виникне з моменту залишення роботи, яка дає право на цю пенсію.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, виходячи з наступного.

В силу приписів п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсій за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії за вислугу років призначаються за нормами цього закону при наявності трудового сажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти.

Відповідно до п.«е» ст.55 вказаного Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про освіту» система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Ст.29 Закону України «Про освіту» передбачає, що структура освіти включає поряд з іншими видами також позашкільну освіту.

Відповідно до ч.1ст.38 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта та виховання є частиною структури освіти і спрямовується на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про освіту» до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про позашкільну освіту» система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні позашкільні навчальні заклади.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про позашкільну освіту» - позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, ЗУ «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Ст.12 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачає, що позашкільні учбові заклади за своїми організаційно-правовими формами можуть бути державної, комунальної або приватної форми власності та функціонувати в різних формах, в тому числі і формі дитячої музичної школи.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Розділом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, музичні і художні школи та посади викладачів в них віднесені до закладів і установ освіти та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Причому відповідно до п.2 приміток до цього Переліку - робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

П.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року № 433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання, зокрема, музичні школи) віднесені до позашкільних навчальних закладів.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим Постановою КМУ від 14 червня 2000 року № 963, викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Крім того, у Листі заступника Міністра соціального захисту населення України № 01-3/133-02- 2 від 01.02.1995 року зазначено, що Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 без внесення змін до неї (доручення Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 року № 397/21).

Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи, який у позивача станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії -18 лютого 2015 року складає 31 рік 06 місяців 17днів, а тому періоди роботи позивача з 01 серпня 1983 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача духових інструментів у Делятинській дитячій музичній школі та з 01 вересня 1993 року по 18 лютого 2015 року на посаді викладача духових інструментів Надвірнянської дитячої музичної школи мають бути враховані відповідачем до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, у зв'язку з чим відмова управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо не включення до стажу роботи періоду, який дає право на призначення позивачу пенсії за вислугою років, на посаді викладача духових інструментів у дитячій музичній школі є протиправною.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Оскільки постанова Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року у справі № 348/61/15-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дня виникнення такого права на пенсію у відповідності до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржувану постанову в цій частині.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині включення до стажу роботи періоду, який дає право на призначення позивачу пенсії за вислугою років, на посаді викладача духових інструментів у дитячій музичній школі, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року у справі № 348/61/15-а -без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик