Справа № 804/2689/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2015 рокусправа № 804/2689/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мехор" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мехор" до Дніпропетровської об`єднаної державої податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 03.02.2015 р. № на загальну суму 165 283,75 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Мехор" до Дніпропетровської об`єднаної державої податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 03.02.2015 р. № на загальну суму 165 283,75 грн., - відмовлено.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мехор", не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та винести нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача надано клопотання про процесуальне правонаступництво, згідно ст. 55 КАС України, суд приходить висновку задовольнити дане клопотання та допустити заміну сторони - Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області її правонаступником Дніпропетровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Дніпропетровської ОДПІ від 12.01.2015 р. №10, головним державним ревізором-інспектором відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту Дніпропетровської ОДПІ ГУ Міндоходів Дніпропетровської області - Троненко Юлією Сергіївною проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Мехор" () щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платниками податків ТОВ "Консалтінг технолоджі" () за серпень та вересень 2014 р., за результатами якої складено акт від 22.01.2015 р. №35/22-04/33949494 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "МЕХОР" () щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ "Консалтінг Технолоджі" () за серпень та вересень 2014 р.

В акті перевірки від 22.01.2015 р. №35/22-04/33949494 відповідачем зроблено висновок про порушення ТОВ "Мехор" п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12. 2010 р. №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ "Мехор" завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ "Консалтінг Технолоджі" за серпень та вересень 2014 р. на суму 132 226,84 грн., у т.ч. за серпень 2014 р. на суму 91 476,67 грн., за вересень 2014 р. на суму 40 750,17 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, Дніпропетровською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 15.05.2014 р. №, відповідно до якого ТОВ "Мехор" збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 165 283,75 грн., з яких за основним платежем у розмірі 132 227,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33 056,75 грн.

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акту перевірки, є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу на підставі зазначеного акту від 03.02.2015 р. № Дніпропетровською об`єднаною державою податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 15.05.2014 р. №, відповідно до якого ТОВ "Мехор" збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 165 283,75 грн., з яких за основним платежем у розмірі 132 227,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33 056,75 грн., є правомірними та обґрунтовують законність винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99р. №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон України №996-XIV) передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України №996-XIV визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно ст. 9 вказаного вище Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснення господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини як рух активів у процесі здійснення господарської операції.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність визначення платником податкового кредиту за такими операціями, не зважаючи на наявність у нього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також доказів сплати продавцю вартості товару з ПДВ.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ТОВ "Мехор" мало взаємовідносини з ТОВ "Консалтінг Технолоджі" на підставі договору від 02 червня 2014 р. №33, копія якого міститься в матеріалах справи та відповідно до умов якого ТОВ "Консалтінг Технолоджі" зобов'язувалось в порядку та на умовах, визначених в даному договорі, передати у власність ТОВ "Мехор" товар, а ТОВ "Мехор" зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених даним договором, прийняти та оплатити цей товар. Найменування, одиниці вимірювання та загальна кількість товару, яка підлягає поставці по даному договору, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначались специфікаціями, які являлись додатками до даного договору.

В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору від 02 червня 2014 р. №33 позивачем у якості первинних документів було надано копії таких документів, як: видаткова накладна №РН-0801/06 від 1 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0804/02 від 4 серпня 2014 р.; видаткова накладна № РН-0806/03 від 6 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0807/03 від 7 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0808/04 від 8 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0811/04 від 11 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0813/02 від 13 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0815/06 від 15 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0818/02 від 18 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0822/03 від 22 серпня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0925/03 від 25 вересня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0916/01 від 16 вересня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0910/02 від 10 вересня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0904/03 від 4 вересня 2014 р.; видаткова накладна №РН-0903/03 від 3 вересня 2014 р.; податкова накладна від 01.08.2014 р. №76; податкова накладна від04.08.2014р. №77; податкова накладна від 06.08.2014 р. №78; податкова накладна від 07.08.2014 р. №79; податкова накладна від 08.08.2014 р. №80; податкова накладна від 11.08.2014 р. №81; податкова накладна від 13.08.2014 р. №82; податкова накладна від 15.08.2014 р. №83; податкова накладна від 18.08.2014 р. №84; податкова накладна від 22.08.2014 р. №85; податкова накладна від 03.09.2014 р. №41; податкова накладна від 04.09.2014 р. №42; податкова накладна від 10.09.2014 р. №43; податкова накладна від 16.03.2014 р. №44; податкова накладна від 25.09.2014 р. №45.

Однак, згідно аналізу баз даних встановлено, що постачальник ТОВ "Консалтінг Технолоджі" () знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Голосіївському районі м.Києва. Стан платника 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням).

Крім того, згідно договору купівлі-продажу №33 від 02.06.2014 р. в ході проведення перевірки встановлено відсутність:

- специфікації до договору купівлі-продажу №33 від 02.06.2014 р.;

- згідно листа підприємства ТТН відсутні, що унеможливлює встановити маршрут транспортування товару, автоперевізника, автомобіль, на якому здійснювалось транспортування , пункти навантаження та розвантаження;

- відсутність виписок з книги довіреностей на отримання товару придбаного у підприємства - постачальника ТОВ "Консалтінг Технолоджі" у серпні та вересні 2014 року, що унеможливлює ідентифікувати особу, яка фактично отримувала товар.

Відповідно до п. 8.25, п. 8.26, п. 11.9 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених постановою Кабінету міністрів України від 5 січня 1995 р. №7, час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється з моменту, коли водій подав подорожній лист в пункті вантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред'явлення водієм ртоварно-транспортної накладної в пункті розвантаження. Завантаження та розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж. Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження ірозвантаження замовник зобов'язаний зазначати.

Колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції та критично ставиться до наданих доказів, в розумінні ст.70 КАС України, щодо підтвердження господарських відносин між ТОВ "Мехор" та ТОВ "Консалтінг Технолоджі" у відповідності до укладеного договору від 02 червня 2014 р. №33, оскільки з наданих документів, а саме: податкових накладних, видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи вбачається лише розмите поняття "товару", який начебто надавався з боку ТОВ "Консалтинг Технолоджи", будь-яких інших доказів, які свідчили б про реальність здійснення господарських операцій позивачем як під час перевірки, так і під час судового розгляду справи надано не було.

Надані позивачем документи за відсутності підтвердження належними та достовірними доказами самого факту придбання товарів чи послуг позивачем, мають характер лише формально складених, але недостовірних документів, що виключає наявність правових підстав для включення відповідних сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість та не можуть вважатися належними доказами реального здійснення господарської операції.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що висновки податкового органу є правомірними та обґрунтовують законність винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Отже, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та правовідносини, що їм відповідають та оцінивши докази надані сторонами по справі у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що повідомлення-рішення форми "Р" від 03.02.2015 р. № на загальну суму 165 283,75 грн є прийняте податковим органом правомірно, на підставі встановлених порушень податкового законодавства позивача, у зв'язку з чим порушення прав позивача, на які він посилається, відсутні, а відтак, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та неправомірними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мехор" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко