Справа № 331/3751/15-а (2-а/331/68/15)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 331/3751/15-а (2-а/331/68/15)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року у справі № 331/3751/15-а (2-а/331/68/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання незаконною відмови у виплати пенсії та зобов'язання виконати певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати рішення відповідача, викладене у листі від 23.04.2015 року № 4139/05 щодо відмови в поновленні виплати пенсії протиправним та скасувати його; просив зобов'язати УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя поновити йому виплату раніше призначеної пенсії за віком із перерахунком її розміру на підставі документів пенсійної справи та положень чинного законодавства України згідно із ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 07.04.2012 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що ключовою нормою для виплати пенсії є зазначення у заяві про поновлення виплати фактичного місця проживання в межах України, так як позивач постійно проживає за межами України поновити та виплачувати йому пенсію як громадянину України Пенсійний фонд не має змоги. Апелянт вказує, що для поновлення виплати пенсії передбачена окрема процедура, за якою пенсіонер повинен надати до управління певні документи самостійно звернутись з відповідною заявою.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга - підлягає задоволенню частково.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України і має право на одержання пенсії, яка призначена на підставах та у порядку, встановленому Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У 2012 році позивач виїхав на постійне проживання до Федеративної Республіки Німеччина, до виїзду проживав у місті Запоріжжі у Жовтневому районі. Встановлено, що за час проживання позивача за межами України, пенсія йому не виплачувалась.

07.04.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя з заявою про поновлення виплати пенсії, яка не була поновлена відповідачем. Листом від 23.04.2015 року за № 4139/05 позивачу відмовлено в поновленні виплати пенсії, свою відмову відповідач мотивував тим, що заява про поновлення виплати пенсії подається через представника або особисто пенсіонером за місцем проживання (реєстрації), вказано, що ОСОБА_1 не надано документу, що засвідчує особу та проживання (реєстрацію) на території Жовтневого району м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Рішенням Конституційного суду України від 07.10.2009 року п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнаний неконституційним.

Конституційний суд України у рішенні №25-рп/2009 вказував, що оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Оскільки, з 07.10.2009 року норма п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була визнана неконституційною, то позивач у разі його звернення до органу Пенсійного фонду України, з цього часу мав право одержувати вищевказану пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя 07.04.2015 року за останнім місцем одержання пенсії, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вищевказана норма стосується вже нарахованих сум, але не виплачених з вини пенсіонера, а вимоги позивача стосуються поновлення нарахування сум пенсії та її виплати.

Посилання відповідача на те, що пенсія виплачується лише тим особам, які вказали у заяві фактичне місце проживання в межах України є безпідставним, з огляду на те, що ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачене нарахування пенсії на визначений особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, та те , що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя 07.04.2015 року, тому саме з цієї дати слід зобов'язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії, оскільки саме з моменту звернення до органу УПФУ у позивача виникло право на поновлення виплати пенсії.

Отже, судом першої інстанції неправомірно задоволено позовні вимоги про поновлення виплати пенсії за віком, починаючи з 07.04.2012 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду - скасувати в частині задоволення позовних вимог про виплату раніше призначеної пенсії за віком із перерахунком її розміру на підставі документів пенсійної справи за період з 07.04.2012 року по 06.04.2015 року включно та в задоволенні позовної вимоги у цій частині слід відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.203, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року у справі № 331/3751/15-а (2-а/331/68/15) - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком із перерахунком її розміру на підставі документів пенсійної справи та положень чинного законодавства України згідно із ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 07.04.2012 року по 06.04.2015 року включно та в задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук