Справа № 22-а-8274/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Антоненко В.І.

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2009 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії та доплати до пенсії, -

в с т а н о в и л а:

Позивач в вересні 2009 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Крім того, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати.

Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію а також підвищення до пенсії, у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв'язку з чим просив зобовязати управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква провести перерахунок пенсій та виплачувати їх згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які повинні становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, з встановленої Законом України «про державний бюджет України на 2009 рік» та зобовязати відповідача провести перерахунок доплати згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, з встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» мінімальної плати, яка становить 630,00 грн. з 01 липня 2009 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2009 р. позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду в м. Білій Церкві щодо перерахунку пенсії, додаткової пенсії та доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по другій групі інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 75 % від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 1 вересня 2008 року. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством, щомісячно за період з 01 вересня 2008 року.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, судом встановлено, що позивач мешкає в м. Біла Церква Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоактивного забруднення, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоактивного забруднення, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати.

Проте пенсію та вказані доплати до пенсії виплачувались позивачеві з 2008 р. на підставі постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. в значно менших розмірах у фіксованих сумах, що є порушенням його прав.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку пенсії для інвалідів ЧАЕС 2 групи, потерпілих 1 категорії необґрунтовані, поскільки законодавство чітко встановлює розмір основної і додаткової пенсії, та доплату до пенсії як величину кратну мінімальній пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205-206 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2009 р. залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :