Справа № 348/3022/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Справа № 876/1028/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, в якому просив: 1) визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування позивачу пільгового обчислення стажу з 16.08.1981 р. по 30.06.1987 р., 01.07.1987 р. по 16.09.1989 р., 11.04.1991 р. по 10.11.1992 р. та 19.11.1992 р. по 13.04.1994 р., як стажу роботи в районах Крайньої Півночі; 2) зобов'язати відповідача зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи позивачу з 16.08.1981 р. по 30.06.1987 р., 01.07.1987 р. по 16.09.1989 р., 11.04.1991 р. по 10.11.1992 р. та 19.11.1992 р. по 13.04.1994 р. як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них; 3) зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити пенсію позивачу з врахуванням пільгового обчислення стажу з 15.06.2001 р..

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що він з 2001 р. отримує пенсію за віком. У листопаді 2014 р. позивач подав письмову заяву до УПФ України в Надвірнянському районі про надання інформації щодо зарахування йому при призначенні пенсії в пільговому обчисленні періоди роботи в районах Крайньої Півночі. До вказаної заяви позивач додав документи якими підтверджено періоди роботи в районах Крайньої Півночі. Тому вважав позивач, що УПФ України в Надвірнянському районі у відповіді 21.11.2014 р. неправомірно та необґрунтовано відмовив йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи як трудового стажу виробленого в районах Крайньої Півночі.

Відповідач УПФ України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Також відповідач покликався на те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду із даним позовом і тому позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі статей 99, 100 КАС України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду за період з 01.06.2001 р. по 17.06.2014 р. включно.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.01.2015 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову УПФ України в Надвірнянському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу. Зобов'язано УПФ України в Надвірнянському районі зарахувати в пільговому обчисленні ОСОБА_1 період роботи з 16.08.1981 р. по 30.06.1987 р., з 01.07.1987 р. по 16.09.1989 р., 11.04.1991 р. по 10.11.1992 р. та з 19.11.1992 р. по 13.04.1994 р., як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. Зобов'язано УПФ України в Надвірнянському районі зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з моменту призначення пенсії з 18.06.2014 р.

З цією постановою суду першої інстанції від 12.01.2015 р. не погодився відповідач УПФ України в Надвірнянському районі та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з підстав наведених у апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року. Зазначає апелянт, що пільги щодо обчислення стажу надавались працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі, із інших місцевостей країни при умові, що ці працівники уклали трудові договори про роботу в цих районах на п'ять років. Вважає апелянт, що оскільки позивач не надав трудові договори або документи, що підтверджують їх укладення до 01.01.1991 р., тому нема законних підстав вважати, що на позивача поширювалися норми Закону щодо пільгового обчислення стажу.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить взяти до розгляду апеляційну скаргу, скасувати оскаржену постанову суду від 12.01.2015 р., а адміністративний позов залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському УБР слюсарем по ремонту дорожньо-будівельної техніки та тракторів з 16.08.1981 року по 16.09.1989 року та з 11.04.1991 року по 10.11.1992 року вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них з 16.08.1981 року по 30.06.1987 року вахтовим експедиційним методом в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мантійський автономний округ Тюменської області), з 01.07.1987 року по 16.09.1989 року вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), з 11.04.1991 року по 10.11.1992 року вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області) (а. с. 12-15, 19).

Також встановлено, що 10.11.2014 р. позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні. Однак, така заява позивача була залишена відповідачем без задоволення (а.с. 16, 17).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, щодо права позивача на зарахування йому періодів роботи з 16.08.1981 р. по 30.06.1987 р., з 01.07.1987 р. по 16.09.1989 р., 11.04.1991 р. по 10.11.1992 р. та з 19.11.1992 р. по 13.04.1994 р., як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з врахуванням наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. За приписами наведеної норми (в редакції Закону N32-V від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(набрав чинності з 1 січня 2004 р.) передбачено тимчасово, до ухвалення відповідного Закону, період роботи до 1 січня 1999 р. у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах за законодавством, чинним до 1 січня 1991 р., згідно якого за період з 1 березня 1960 до 1 січня 1991 р. один рік роботи зараховується до загального трудового стажу за один рік і шість місяців відповідно до указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 26 вересня 1967 р «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкції про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВІДРПС від 16.12.67 р. № 530/п-28.

Згідно з Інструкцією про порядок надання пільг, пільги щодо обчислення стажу роботи в 1,5 розмірі поширювались на осіб, які прибули в райони Крайньої Півночі і райони, прирівняні до них, з інших місцевостей (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), за умови укладення трудових договорів на період не менш як три роки, а на островах Північного льодовикового океану - на два роки. Пільгове обчислення стажу роботи провадилося на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги, встановлені для працюючих у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підставою для пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі прирівняних до них районів можуть бути не тільки письмові трудові договори, а й будь-які інші документи, що підтверджують поширення на особу пільг, передбачених названими вище указами Президії Верховної Ради СРСР.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документам, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції об'єктивно встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач працював в Івано-Франківському УБР слюсарем по ремонту дорожньо-будівельної техніки та тракторів з 16.08.1981 року по 16.09.1989 року та з 11.04.1991 року по 10.11.1992 року вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них з 16.08.1981 року по 30.06.1987 року вахтовим експедиційним методом в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мантійський автономний округ Тюменської області), з 01.07.1987 року по 16.09.1989 року вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), з 11.04.1991 року по 10.11.1992 року вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області). Позивачем для підтвердження пільгового стажу у вказані періоди було надано трудову книжку, а також довідку, видану Прикарпатським УБР про особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за періоди його роботи з 16.08.1981 року по 30.06.1987 року, з 01.07.1987 по 16.09.1989 року, 11.04.1991 року по 10.11.1992 року та з 19.11.1992 року по 13.04.1994 року.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу з 18.06.2014 року.

Судом першої інстанції не враховано, що позивач звернувся до відповідача про зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні 10.11.2014 р., а тому у задоволенні позовних вимог за період з 18.06.2014 р. по 09.11.2014 р. включно слід відмовити.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 12.01.2015 року слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, а також, що розмір судового збору на час подачі ОСОБА_1 даного адміністративного позову становив 73,08 грн., тому із Державного бюджету України в користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 36,54 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області - задоволити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоди його роботи з 16.08.1981 року по 30.06.1987 року, з 01.07.1987 по 16.09.1989 року, 11.04.1991 року по 10.11.1992 року та з 19.11.1992 року по 13.04.1994 року в пільговому обчисленні як трудовий стаж, набутий в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, зарахувавши до його трудового стажу періоди роботи з 16.08.1981 року по 30.06.1987 року, з 01.07.1987 по 16.09.1989 року, 11.04.1991 року по 10.11.1992 року та з 19.11.1992 року по 13.04.1994 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, починаючи з 10.11.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 36,54 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.11.2015 р.