Справа № 826/3506/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Київ К/800/55585/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представника відповідача - Катамай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014

та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2014

у справі № 826/3506/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акрополус Біосайнсес»

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акрополус Біосайнсес» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 11.12.2013 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення, з підстав обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Позивач в запереченнях на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, як такі, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про заміну відповідача, у зв'язку із реорганізацією, із Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Акрополус Біосайнсес» в частині повноти нарахування та сплати податку на прибуток по операціям з основними постачальниками лікарських засобів, країни походження - Індії, в тому числі Колдфлю, Кофекс, а саме: «Зверия Фармасьютикал лимитед» (Кіпр), «Капризо лимитед» (Кіпр), «Нимфи лимитед» (Кіпр) за період з 01.01.2010 по 31.12.2012, складено акт № 2364/26-58-22-02-18/36406816 від 20.11.2013, в якому зафіксовані порушення: пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 10 241 927 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 11.12.2013 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 15 362 891 грн., в т.ч.: 10 241 927 грн. основного платежу та 5 120 964 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Збільшуючи суму грошового зобов'язання з податку на прибуток спірним податковим повідомленням-рішенням, податковий орган посилався на відсутність первинної документації в підтвердження нарахування та сплати податку на прибуток по операціям з основними постачальниками лікарських засобів.

Перевірка проводилась з 19.06.2013 по 13.11.2013, з 26.06.2013 була призупинена до дати отримання копій документів ГСУ СБ України чи забезпечення доступу до них, 07.11.2013 перевірка поновлена відповідно до п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України.

Позивач в листі від 25.06.2013 № 27 повідомив відповідача, що первинні документи, які б свідчили про проведення позивачем господарської діяльності за період з 01.01.2010 по 31.12.2012 були вилучені головним слідчим управлінням СБ України відповідно до протоколу обшуку від 01.03.2013, в якому зазначено перелік вилучених документів та матеріалів.

Разом з тим, 13.11.2013 позивачем через канцелярію контролюючого органу подано лист від 13.11.2013 № 44, в якому зазначено, що товариство здійснює підготовку документів відповідно до запиту від 07.11.2013 № 3, також у листі зазначено, що у зв'язку із необхідністю підготувати та надати великий обсяг документів, товариство гарантує надання документів у повному обсязі 14.11.2013.

Листом від 14.11.2013 № 45 на виконання вимог запиту від 07.11.2013 № 3 позивач надав документи, зокрема, копії контрактів, вантажних митних декларацій, інвойсів, специфікацій, платіжних доручень в іноземній валюті, декларацій з податку на прибуток, оборотно-сальдові відомості та інші документи за період, що перевірявся.

Під час перевірки, посадовими особами були досліджені вантажні митні декларації за 2012 рік на загальну суму 7 203 983 доларів США, що еквівалентно 57 579 917,80 грн.

Також, матеріалами справи встановлено, що 23.12.2011 між позивачем та компаніями «Зверия Фармасьютикал лимитед» (Кіпр), «Капризо лимитед» (Кіпр) укладено імпортний контракт щодо купівлі лікарських засобів.

Факт виконання умов контракту судами попередніх інстанцій встановлено з підтвердженням матеріалів справи, а саме: вантажно-митними деклараціями, інвойсами, платіжними дорученнями, видатковими та податковими накладними, довіреностями на отримання товару, листами тощо.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що встановленими обставинами по справі спростовано висновок контролюючого органу про відсутність у платника податків належної первинної документації та невідповідність застосування податковим органом норм пп. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України; господарські операції позивача по зазначеним вище контрагентам є такими, що спричинили реальні зміни майнового стану платника податку, що свідчить про їх реальність та правомірність віднесення до складу витрат відповідних сум.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Однак, як встановлено в судовому порядку, податковий орган не витребував у правоохоронного органу, який вилучив у позивача оригінали первинних документів, їх копій та, закінчивши документальну виїзну позапланову перевірку без дослідження вилучених документів, діяв всупереч вимог п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Аналіз наведених норм та наявність у платника податків документів первинного бухгалтерського обліку і звітності (видаткових накладних, вантажно-митних декларацій, документів, що підтверджують адміністративні витрати, витрати на збут та інші витрати) спростовують висновки податкового органу про безпідставність формування в податкових деклараціях сум витрат за перевіряємий період, що в свою чергу призвело до необґрунтованого донарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток спірним податковим повідомленням-рішенням.

За вказаних обставин, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі відповідача - Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний