Справа № 686/18755/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/18755/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

04 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу виконавчого комітету Хмельницької міської ради на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке таксі", товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд-Транс", фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року задоволено клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду І інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачі разом з позовною заявою подали клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 10 вересня 2015 року №660 про втрату чинності рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26 лютого 2015 року №147. Клопотання мотивоване тим, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26 лютого 2015 року №147 вартість проїзду встановлена у розмірі 3,5 грн. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 10 вересня 2015 року №660 визнано нечинним вищевказане рішення. Таким чином, вартість проїзду буде становити 3,00 грн., що приведе до значних збитків для позивачів, які є перевізниками.

Суд І інстанції, задовольняючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, виходив з того, що клопотання є обґрунтованим, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди прав, свободам та інтересам позивачів.

Колегія суду не погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на таке.

Положення ч.1 ст. 117 КАС України встановлюють, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частин 3 та 4 цієї статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах - це зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії. Цей перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання, та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України. Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 червня 2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Таким чином, обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається протягом всього терміну розгляду справи, є обґрунтоване клопотання позивача з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав, свобод та інтересів останнього.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову позивачі зазначають, що оскаржуване рішення може заподіяти шкоду їх правам та інтересам, оскільки спричинить матеріальні збитки. Як наслідок, перевізники припинять надавати послуги з перевезень пасажирів, що негативно відобразиться на мешканцях м. Хмельницького.

Доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин позивачами не надано.

Враховуючи вищевикладене, судом І інстанції передчасно та необґрунтовано вжито заходів забезпечення позову без поважних на те обставин та без наведення мотивів на підтвердження існування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, подання адміністративного позову, предметом якого є визнання незаконним рішення суб'єкта владних повноважень, не може слугувати беззаперечним доказом того, що таке рішення є очевидно протиправними.

Також колегія суду звертає увагу на те, що відповідно до п. 6.4.6. Інструкції з діловодства в адміністративних справах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 17 грудня 2013 року № 174, якщо подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка не перешкоджає провадженню у справі, то суд першої інстанції направляє до адміністративного суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу та копії документів адміністративної справи, що необхідні для розгляду такої скарги, для чого формуються відокремлені матеріали.

Документи справи підшиваються у тверду обкладинку, на якій зазначається позначка «Відокремлені матеріали», в такому порядку: оригінал ухвали, що оскаржується; засвідчені копії: ухвали про відкриття провадження у справі; адміністративного позову; всіх процесуальних документів, прийнятих у цій справі; документів, які впливають на суть прийняття оскаржуваного процесуального документа.

Після розгляду апеляційної скарги вказані вище документи повертаються до суду першої інстанції для приєднання до адміністративної справи або приєднуються до справи у разі перебування її в суді апеляційної інстанції.

У порушення вказаної інструкції, суд І інстанції направив до суду апеляційної інстанції всю адміністративно справу, чим затягнув розгляд адміністративного спору по суті.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а відтак, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року слід скасувати, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Хмельницької міської ради задовольнити повністю.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу , якою у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.