Справа № 22-а-6201/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: судді Воробйової Н.С.

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

при секретарі Бобко О.В.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2009 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання доплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 роки, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2008 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії і відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 5 - ти мінімальних заробітних плат. Вказував, що у 2007, 2008 р. відповідач виплатив йому одноразову допомогу в меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати відмову у перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відповідача неправомірною та стягнути з відповідача недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 2008 роки.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2009 р. позов задоволено. Визнано дії управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради в частині відмови в перерахунку та недовиплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 р.р. Костриць кому Ю.М. в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоотриману суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 р.р. в розмірі 4 725 грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в УСЗН як, ліквідатор наслідків від аварії Чорнобильській АЕС у 1986 р. потерпілий 2 категорії від аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

В квітні 2007 року та в лютому 2008 р. УСЗН виплатило позивачу як, ліквідатору наслідків від аварії Чорнобильській АЕС у 1986 р., щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 100 грн. на підставі постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 р., що стверджується довідкою (а.с.7).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання у 2008 році щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.1996 р.) щорічна допомога на оздоровлення виплачується ліквідаторам наслідків від аварії Чорнобильській АЕС у 1986 р. потерпілим 2 категорії в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік (пункт 30 ст.71 розділу УІ «Особливі положення») було зупинено на 2007 рік дію ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. визнано неконституційними положення п.30 ст.71 розділу УІ «Особливі положення» Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік як такі, що не відповідають Конституції України.

Крім того, Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (пункт 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно яких щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС починаючи з 01.01.2008 р. виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, поскільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист ліквідаторів та потерпілих від аварії на ЧАЕС.

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З огляду на викладене Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік та Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які змінили розмір допомоги, в період з 01.07.2007р. до 08.07.2007р. та з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у звязку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а органи, уповноважені на здійснення виплати допомоги, виплачуючи її згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про задоволення позову.

З викладених вище підстав колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, поскільки допомога була виплачена позивачу в квітні 2007 року та в лютому 2008 р., тобто в період дії Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік до визнання його неконституційним, а тому УСЗН, виплачуючи допомогу в розмірі 100 грн. на підставі діючого законодавства, діяло правомірно і права позивача порушені не були.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена судом з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради задоволити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2009 року скасувати і ухвалити нову постанову.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання доплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 роки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)