Справа № 2-а-395/11
Суддя: Єйбог І. М.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-395/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 р. Каховський міськрайонний суд Херсонської області

Склад суду: головуючий суддя - І.М.Єйбог

секретар судового засідання - І.М.Садова

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Каховського міськрайонного суду, Херсонської області, адміністративний позов:

ОСОБА_1

до інспектора ДПС ВДАІ м. Каховка ,

ОСОБА_2

про скасування постанови в справі про

адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ м. Каховка, ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що 15 грудня 2010р. інспектором ДПС ВДАІ м. Каховка, ОСОБА_2 була винесена постанова серії ВТ № 214737, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн., в якій вказується, що ОСОБА_1 15.12.2010р. о 11.55 год. в м. Каховка, Херсонської області, по вул. Пушкіна, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 53212, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку менш ніж 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.15.9 еПДР України

З винесеною постановою не згоден, оскільки здійснив вимушену зупинку, в звязку з поломкою транспортного засобу.

Позивач подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності на позові наполягає у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ст. 128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2010р. інспектором ДПС ВДАІ м. Каховка, ОСОБА_2, був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказується, що ОСОБА_1, 15.12.2010р. в м. Каховка, Херсонської області, по вул. Пушкіна, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 53212 , номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку менш ніж на 30 метрів від посадкового майданчика, чим порушив вимоги п.15.9 еПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122 ч.1 КУпАП.

За вказаним фактом постановою від 15.12.2010р. , серії ВТ № 214737, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП.

Суд вважає , позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Діяльність Держави спрямована на гарантію прав та свобод людини (ст. З Конституції України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів (ст. 19 Конституції України).

Права і свободи людини є невід'ємними та непорушними (ст. 21 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Згідно до вимог п.15.9 еПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків

У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 Правил дорожнього руху, згідно п.15.14 Правил дорожнього руху.

Вимушена зупинка припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозив перевозиться, станом водія ( пасажира) або перешкодою на дорозі.

Адміністративна відповідальність за ст. 122 ч.1 КУпАП наступає зокрема, в разі порушення правил зупинки.

Згідно до п.2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР України ( п. 7.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затверджений наказом МВС України від 27 березня 2009р №111). Технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах застосовуються згідно з інструкціями та методичними рекомендаціями про порядок їх використання (п.20.1 Інструкції).

Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані в Україні та не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для використання безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну ( п.20.1, п.20.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС )

Згідно до вимог ст. 9 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльністьзасоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації і за умови, що вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1

Відповідно до ст. 251 КУпАП, докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В суді не спростовано пояснення позивача, свідки події не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП , ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В супереч наведеним вимогам, відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст. 62 Конституції України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 15.12.2010, серії ВТ № 214737 , підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Сумнівів у зібраних доказах не виникає.

Керуючись ст. ст. 3.8.55.64.124 Конституції України, ст.ст. 9.122 ч.1.247.287-289КУпАП , ст.ст. 5.7.8.9.11.14.17.18.19.102.158.160.163 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов:

ОСОБА_1

до інспектора ДПС ВДАІ м. Каховка,

ОСОБА_2

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

- задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 15.12.2010р., серії ВТ № 214737, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн скасувати.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

С у д д я : ОСОБА_3