Справа № 808/1611/15
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 808/1611/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення й картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (далі - ТОВ «КЛІОН») звернулося до суду з позовом до відповідача Запорізької митниці Міндоходів, в якому просить визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем 25.09.2014 року картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00602 та рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000354/1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2015 року позов задоволено, визнано неправомірними та скасовано винесені 25.09.2014 року картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00602 та рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000354/1, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір в розмірі 560,28 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Запорізькою митницею Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів ст.49,51,52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України,є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України ; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Приписами ч.2,3 ст.53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає лі цензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

У разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «КЛІОН» та Norwegian Seafood Company AS (Норвегія) укладений контракт №4S/2013N від 13.06.2013 року, відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у власність свіжоморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти, у кількості та в строки вказані в інвойсах на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною контракту.

Для митного оформлення ввезеного товару позивачем 23.09.2014 року подано відповідачу вантажну митну декларацію №112050000/2014/021355, в якій зазначена вартість товару за ціною угоди.

До митної декларації позивачем додано документи, а саме: контракт № 48/2013К від 13.06.2013 року, інвойси № 100636 від 26.08.2014 року, калькуляція постачальника від 26.08.2014 року, прайс-лист від 24.08.2014 року, платіжне доручення № 600 від 01.09.2014 року, міжнародна товарно-транспортна накладна № 000412 від 05.09.2014 року, довідки про транспортні витрати б/н від 05.09.2014 року, договір транспортного експедирування № 4458 від 02.07.2014 року, договір міжнародного транспортного експедирування № Т 01-12/10 від 01.12.2010 року з додатковою угодою від 17.12.2012 року, експертний висновок № ОИ-532 від 22.09.2014 року Запорізької торгово-промислової палати, дублікат ветеринарного свідоцтва від 12.09.2014 року серії ГРД-00 № 138741, сертифікат відповідності від 12.09.2014 року №ІШ.041.Х006652-К, ветеринарний (санітарний) сертифікат від 28.08.2014 року № 7, сертифікат походження від 26.08.2014 року № 636, сертифікат якості № 46 від 26.08.2014 року, експортна декларація № КИ 81875/14.

За даними перевірки відповідачем встановлено розбіжності в поданих позивачем документах та для підтвердження заявленої митної вартості товарів витребувано додаткові документи.

Митний орган 25.09.2014 року відмовив в прийнятті поданої декларації, надав картку відмови в митному оформлені товарів №112050000/2014/00602 та рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000354/1 за резервним методом 2г.

Згідно положень ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються ; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г)резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами ч.1-3 ст. 54, 58 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу, при цьому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Посилання відповідача на наявність розбіжностей у документах позивача, як на підставу недостовірності заявленої митної вартості товару, а саме надана калькуляція від 26.08.2014 року б/н містить інформацію щодо витрат на транспортування, але згідно обраних умов поставки товару дані витраті додаються окремо; згідно інвойсу від 26.08.2014 року №100636 відправником товару є: Norwegian Seafood Company AS Brunholmgata 1C, PO Box 1036 Sentrum, N6001 Alesund, Norway, але в декларації поданій для митного оформлення зазначено відправник - UAB Green Transport S. Gireno 9-1, Klaipeda, Lithunia; платіжне доручення від 01.09.2014 року № 600 містить посилання на інвойси від 26.08.2014 року №100637, №100638 та №100636, проте інвойси від 26.08.2014 року №100637, №100638 до митного оформлення не надавались; вартість заявленої партії товару складає 14786,2100 USD, натомість сума за вказаним платіжним дорученням складає 45088,45 USD, що не дає можливості впевнитись у виконанні умов оплати за товар відповідно до контракту, спростовуються аналізом наданих позивачем митному органу до декларації документів та наданих додаткових документів.

Згідно інвойсу від 26.08.2014 року №100636, прайс листа продавця та листа постачальника від 17.09.2014 року та від 24.09.2014 року до складу вартості продукції продавцем були включені витрати на транспортування від виробника в Норвегії до місця поставки в Литві, згідно умов визначених в інвойсі CFR м. Клайпеда, Литва. З наданої позивачем довідки від 05.09.2014 року про транспортні видатки вбачається, що вартість транспортно-експедиційних послуг з доставки вантажу (морепродукти) автомобілем номер АІ 5161 ЕН/АІ 2426 ХМ згідно СМР 000412 від 05.09.2014 для позивача, згідно договору №Т01-12/10 від 01.12.2010 року від м. Клайпеда (Литва)-п/п Ягодин (Україна) складає 9000,00 грн., що також підтверджується наданим позивачем договором міжнародного транспортного експедирування, укладеним з ТОВ «СМ Транс» №Т01-12/10 від 01.10.2010 року.

Посилання відповідача, щодо розбіжностей зазначення у митній декларації та інвойсі відправника товару від 26.08.2014 року №100636, спростовується листами від 08.08.2014 року, від 03.09.2014 року, від 17.09.2014 року, від 24.09.2014 року постачальника Norwegian Seafood Company AS, Norway який зазначив, що не має представництва в м. Клайпеда, Литва, а тому завантаженням та оформленням транспортних документів за їх рахунок буде здійснювати UAB Green Transport S, Lithunia, а відправником товару за інвойсом №100636 від 26.08.2014 року буде ця компанія.

Висновки відповідача, щодо посилання в платіжному дорученні від 01.09.2014 року № 600 на інвойси від 26.08.2014 року №100637, №100638, №100636, які до митного оформлення не надавались, а також на те, що вартість заявленої партії товару складає 14786,2100 USD, а сума за вказаним платіжним дорученням складає 45088,45 USD, спростовується наданим позивачем відповідачу листом від 24.09.2014 року №06-1749 до якого було надано дані інвойси та вказано, що даним платіжним дорученням сплачено інвойси від 26.08.2014 року №100637 в сумі 15677,41 дол. США, №100638 в сумі 14624,83 дол. США, №100636 в сумі 14786,21 дол. США., у зв'язку з чим загальна сума перерахованих коштів за платіжним дорученням склала 45088,45 дол. США.

Таким чином, оскільки відносно позивача відсутні обмеження, що встановлені положеннями ст. 58 МК України на застосування основного методу визначення вартості товарів, надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості товару, що імпортується, а відповідач не надав достовірних доказів, що подані позивачем для митного оформлення товару підтверджувальні документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності відомостей стосовно заявленої вартості та не дають можливості визначити митну вартість товару шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору, дії митного органу щодо відмови у митному оформленні товарів за ціною договору, та самостійної митної оцінки вартості товару із застосуванням резервного методу без достатніх для того підстав, базуючись на припущеннях та довільно обраній вартості товару, є протиправними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач виконав умови, передбачені ст.58 МК України для митного оформлення товару при декларуванні митної вартості товару за ціною договору, а тому прийняті митним органом 25.09.2014 року рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу №112050000/2014/000354/1 та картка відмови у прийнятті митної декларації №112050000/2014/00602 підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції правомірно у відповідності до приписів ст. 94 КАС України, присуджено на користь позивача здійснені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 560,28 грн.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова