Справа № 366/2289/13-а
Суддя: Гончарук О. П.
Дата ухвалення: 2013-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/2289/13-а
Провадження № 2-а/366/55/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Гончарук О.П., при секретарі Марченко Т.І., з участю позивача ОСОБА_1, представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, в смт.Іванків, розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України та Управління Пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання рішення незаконним та зобовязання відповідача провести нарахування пенсії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Іванківського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській облсті про визнання рішення про неможливість проведення перерахунку з вищого заробітку для нарахування підвищеної пенсії незаконним та зобовязання Відповідача провести нарахування пенсії з урахуванням того, що ОСОБА_1 з 18.12.1986 р. по 19.12.1986 р. включно працював в зоні відчуження ЧАЕС, в м. Припять, на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на протязі 8 (восьми) годин щоденно та з урахуванням підвищеної оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС 18 та 19 грудня 1986 року включно.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що у 1986 році він працював на посаді інспектора по розшуку МРЕВ ДАІ Іванківського РВ внутрішніх справ. У грудні того ж року був направлений працювати в зону відчуження ЧАЕС на виконання робіт, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а саме для регулювання руху автотранспорту в м. Чорнобилі та надання допомоги у вивезенні майна Припятського МРЕВ ДАІ з м.Припять в смт.Іванків.

Вказану роботу Позивач виконував на протязі двох робочих днів - 18 та 19 грудня 1986 року по 8 годин кожного дня. Після 19 грудня 1986 року був виведений за межі зони відчуження. За виконання вказаної роботи ОСОБА_1 отримав підвищену заробітну плату з підвищеним коефіцієнтом « 4».

У звязку з вищевикладеним 05.03.2013 року Позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (Відповідач 1) з заявою про нарахування йому підвищеної пенсії, проте Відповідач 1 відмовив йому в цьому, незважаючи на надані Позивачем документи про роботу на той час у м.Припять.

Позивач вважає таке рішення Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області незаконним.

Посилаючись на вимоги ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» просив зобовязати Відповідача 1 провести нарахування пенсії з урахуванням того, що ОСОБА_1 з 18.12.1986 р. по 19.12.1986 р. включно працював в зоні відчуження ЧАЕС в м.Припять на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на протязі 8 (восьми) годин щоденно та з урахуванням підвищеної оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС 18 та 19 грудня 1986 року включно.

В судовому засіданні позивач та його представник всі заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в адміністративному позові, зазначаючи про те, що протиправні дії відповідача порушують законні права та інтереси позивача, просили суд задовольнити позов повністю.

Відповідач 1 Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області надав письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що неможливо провести перерахунок з вищого заробітку на підставі наданих Позивачем документів у звязку з тим, що рік видання наказу та роки, за які призначається пенсія за бажанням громадянина із заробітку, одержаного в зоні відчуження в 1986-1990 роках є різні. Також, Відповідач 1 зазначив, що 01.09.2012 р. УПФУ у Іванківському районі Київської області припинило нарахування пенсії Позивачу у звязку з переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», внаслідок чого Позивач переведений на облік в Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області.

За клопотанням Відповідача 1 судом було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області.

Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області (Відповідач 2) заперечувало проти адміністративного позову, посилаючись на те, що згідно ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії призначаються з розміру фактичних збитків в розмірі заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС, призначаються та виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, а не Головним Управлінням Пенсійного Фонду України у Київській області. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у разі, якщо особа має право на пенсійне забезпечення за різними законодавчими актами, призначається та виплачується один вид пенсії.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді інспектора по розшуку МРЕВ ДАІ Іванківського РВ внутрішніх справ. З 15.04.2011 року по 16.08.2011 року отримував пенсію на підставі даних, які перебували в Управління Пенсійного Фонду України в Іванківському районі Київської області, а з 01.09.2011 року за заявою почав отримувати пенсію в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України Київської області, як особа, яка працювала в Органах внутрішніх справ.

Вказану роботу Позивач виконував на протязі двох робочих днів - 18 та 19 грудня 1986 року по 8 годин кожного дня. Після 19 грудня 1986 року був виведений за межі зони відчуження. За виконання вказаної роботи ОСОБА_1 отримував підвищену заробітну плату з підвищеним коефіцієнтом « 4».

05.03.2013 року Позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (Відповідач 1) з заявою про нарахування йому підвищеної пенсії, проте Відповідач 1 відмовив йому в цьому посилаючись на неможливість провести перерахунок з вищого заробітку на підставі наданих Позивачем документів.

Судом встановлено, що Позивач перебував на обліку в Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області з 15.04.2011 р. та отримував пенсію по інвалідності другої групи захворювання повязаного з виконанням службових обовязків по ліквідації аварії на ЧАЕС. З 01.09.2012 р. згідно розпорядження 16.04.2012 р. № 136753 перебуває на обліку та отримує пенсію в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України у Київській області згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

На обліку в Управлінні пенсійного фонду України Іванківського району Київської області Позивач з 16.08.2012 р. не перебуває.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу Адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області про визнання рішення про неможливість проведення перерахунку з вищого заробітку для нарахування підвищеної пенсії незаконним та зобовязання Відповідача провести нарахування пенсії з урахуванням того, що ОСОБА_1 з 18.12.1986 р. по 19.12.1986 р. включно працював в зоні відчуження ЧАЕС, в м.Припять, на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на протязі 8 (восьми) годин щоденно та з урахуванням підвищеної оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС 18 та 19 грудня 1986 року включно є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст.51, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 7, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» ст.ст. 1, 2, 5, 11, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ч. 2 ст. 19, ст. 124 Конституції України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області та Головного Управління Пенсійного Фонду України у Київській області про визнання рішення незаконним та зобовязання відповідача провести нарахування пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її отримання до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд Київської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/

Копія вірна

Суддя