Справа № 816/3441/15
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 р.Справа № 816/3441/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Криворучко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2015р. по справі № 816/3441/15

за позовом Державної фінансової інспекції в Полтавській області

до ОСОБА_2 третя особа Полтавська районна державна адміністрація

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2015 року у задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Полтавській області до ОСОБА_2, третя особа Полтавська районна державна адміністрація про стягнення коштів відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ДФІ в Полтавській області на виконання пункту 1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Полтавській області на І квартал 2015 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 06 січня 2015 року №№9, 10, 11, від 16 березня 2015 року №214, виданих начальником ДФІ в Полтавській області Кривошєєм М.М., проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Полтавської РДА, в тому числі використання бюджетних коштів на утримання апарату та коштів, головним розпорядником яких визначено райдержадміністрацію за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами ревізії складено акт від 08 квітня 2015 року №08-21/20 (а.с. 11-20).

Як вбачається з матеріалів справи, в ході ревізії, зокрема, встановлено, що Полтавська РДА протягом ревізійного періоду виконувала функції з управління об'єктами державної власності, які знаходяться на її балансі. До ревізії Полтавською райдержадміністрацією надано договори оренди землі за межами населених пунктів Полтавського району.

Передача в оренду земельних ділянок здійснювалася на підставі розпоряджень голови Полтавської РДА (окремо по кожному орендарю) шляхом укладання договорів оренди земельної ділянки.

Ревізією питання дотримання законодавства в частині повноти надходження коштів до місцевих бюджетів в межах Полтавського району, відповідно умов укладених договорів оренди землі, проведено за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року по окремим договорам, що укладались Полтавською РДА.

Під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Полтавської РДА, виявлено факти невиконання орендарями умов договорів, укладених з органами влади та місцевого самоврядування, щодо коригування орендної плати на індекс інфляції.

03 травня 2012 року між Полтавською районною державною адміністрацією Полтавської області та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець - Полтавська РДА надає, а орендар - ОСОБА_2 приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Умовами укладеного договору оренди земельної ділянки площею 16,8635 га встановлено річний розмір орендної плати в сумі 14871,58 грн. на рік.

Згідно пункту 10 договору оренди землі від 03 травня 2012 року обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Також встановлено, що при коригуванні місячної суми орендної плати в розмірі 1239,30 грн. на індекс інфляції за підсумком 2012 року ОСОБА_2 повинна сплатити до Чорноглазівського сільського бюджету 8620,67 грн., за підсумками 2013 року -14783,49 грн. та 2014 року - 16572,22 грн.

Внаслідок невиконання умов пункту 10 договору від 16 жовтня 2006 року, за висновком ревізії, до Чорноглазівського сільського бюджету у 2012-2014 роках не надійшло 10233,22 грн.

Таким чином, як стверджує позивач, внаслідок невиконання ОСОБА_2 умов пункту 10 договору оренди землі від 03 травня 2012 року, останнім порушено вимоги статтей 525-526, пункту 1 статті 629 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті193 Господарського кодексу України, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Як свідчать матеріали справи, на підставі висновків акту ревізії від 08 квітня 2015 року №08-21/20, ДФІ в Полтавській області відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" направлено письмову вимогу на адресу Полтавської РДА про усунення виявлених ревізією порушень від 28 квітня 2015 року №16-08-6-15/2893 та встановлено термін подання інформації про їх виконання до 28 травня 2015 року (а.с. 21-23).

Листом від 04 червня 2015 року №2607/01-22 Полтавська РДА повідомила ДФІ в Полтавській області про те, що на виконання вимоги від 28 квітня 2015 року №16-08-6-15/2893 про усунення виявлених ревізією порушень належним чином повідомлено кожного з 24 орендарів про наявність у них заборгованості, яка виникла в зв'язку з не проведенням ними коригування орендної плати на індекс інфляції, як передбачено пункту 10 договорів оренди землі (а.с. 33-34).

Оскільки ОСОБА_2 не забезпечено сплату збитків у розмірі 10233,22 грн., ДФІ в Полтавській області звернулась до суду з даним адміністративним позовом про їх стягнення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ДФІ у Полтавській області звернулась до суду з даним позовом з перевищенням наданих Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" повноважень.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII встановлено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення:

притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю;

порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства;

звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Вказані вимоги Порядку узгоджуються з пунктом 10 статті 10 "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", відповідно до якого органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Разом з тим, пунктом 19 Порядку проведення інспектування встановлено, що якщо під час ревізії виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти.

З огляду на викладене, стаття 10 "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та пункт 50 Порядку надають право органу державного фінансового контролю на звернення до суду в інтересах держави лише в тому випадку, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державного фінансового контролю.

Правовідносини з оренди земельних ділянок регулюються нормами спеціального законодавства, а саме, нормами Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ, Закону України "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року №161-ХІV та Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Таким чином, об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник землі і землекористувач, у тому числі орендар.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктами 14.1.136, 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній у перевіряємий період) визначено орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності як обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, а плату за землю - як загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Питання щодо оподаткування, механізм нарахування та стягнення податків регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Положення вказаного нормативного акту регулюють відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Зокрема, пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів (пункт 41.4 стаття 41 Кодексу).

Згідно з пунктом 191 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (пункт 20.1.19 статті 20 Кодексу). Аналізуючи наведені норми, колегія суддів, доходить висновку, що повноваження органів державного фінансового контролю не розповсюджуються на здійснення контролю за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у період з 18 березня 2015 року по 24 березня 2015 року Полтавською ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області проведено перевірку повноти надходження до бюджету плати за користування земельними ділянками відповідно до укладених договорів Полтавською РДА, які знаходяться за межами населених пунктів Полтавського району за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, результати якої оформлені довідкою від 30 березня 2015 року №5/22-02/04057505 (а.с. 35-41). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, згідно з висновком довідки перевіркою своєчасності внесення до бюджету сум орендної плати за землю встановлено, що станом на 01 січня 2015 року відповідно до карток особових рахунків рахується заборгованість по ТОВ "Полтавська інвестиційна група", ФО-П ОСОБА_4, ОСОБА_5 та громадянину ОСОБА_6, по решті платників відповідно до карток особових рахунків заборгованість відсутня.

Тобто, уповноваженим органом доходів і зборів перевірено питання щодо повноти надходження до бюджету плати за користування земельними ділянками відповідно до укладених договорів Полтавською РДА з відповідними суб'єктами господарювання, в тому числі відповідачем, та встановлено, що орендна плата за землю визначається відповідно до вимог статей 288, 289 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ДФІ у Полтавській області звернулась до суду з даним позовом з перевищенням наданих Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" повноважень, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає такими що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2015р. по справі № 816/3441/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 09.11.2015 р.