Справа № 806/4832/15
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м.Житомир справа № 806/4832/15

час прийняття: 11 год. 40 хв. категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Маленька Ю.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Лугинської ОДПІ Житомирської області про визнання дій протиправними, скасування акту перевірки №0048 від 06.07.2015р., скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 р,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Лугинської ОДПІ Житомирської області, про визнання дій протиправними, скасування акту перевірки №0048 від 06.07.2015 р., скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2015 р.

Ухвалою суду від 04.11.2015року провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог Позивача щодо скасування акту перевірки №0048 від 06.07.2015 р. закрито, так як справу в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, Позивач у справі, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що дійсно є власником магазину продовольчих товарів, що розташований в с.Заборочче Олевського району по вул.Миру,62. В цьому магазині, на думку Позивача, працівники Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області незаконно і без його присутності провели перевірку і склали акт про те, що в приміщенні знаходилася алкогольна продукція. Про проведення перевірки йому завчасно не повідомляли. Вказаний акт Позивач не підписував, а тому вважає його незаконним.

Як пояснив Позивач, в магазині знаходилися лише певна частина пива, яку Позивач мав намір повернути поставщику. Звідки взялися в приміщенні магазину спиртні напої Позивачу невідомо, а тому коли він їх побачив то в присутності працівників податкового органу виніс із приміщення і знищив так як є противником їх вживання.

Представник Відповідачів у справі, проти позову заперечила і пояснила, що Лугинська ОДПІ повідомила відділ оперативного контролю Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про необхідність проведення фактичної перевірки відносно Позивача як Фізичної особи-підприємця. Таке повідомлення було мотивоване письмовими зверненнями Олевської районної державної адміністрації та Кишинської сільської ради цього району про продаж Позивачем спиртних напоїв без відповідних ліцензій.

Відповідно до наказу №364 від 02.07.2015року та направлень №295 і № 296 від 02.07.2015року уповноваженими працівниками Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 03.07.2015року відносно Позивача у приміщенні магазину, що розташований в с.Заборочче Олевського району по вул.Миру,62 була проведена фактична перевірка. В ході перевірки було встановлено, що в приміщенні, яке не внесене до Єдиного державного реєстру місць зберігання, знаходилися алкогольні напої більше 30 найменувань, про що був складений акт перевірки. Позивач спиртні напої, які містилися в скляній тарі, виніс із приміщення магазину та знищив їх. На виклик прибули працівники Олевського РВ УМВС України в Житомирській області, які документально підтвердили знаходження в приміщенні магазину значної кількості пивної продукція, яка також з 01.07.2015року віднесена до алкогольних напоїв.

На думку представника Відповідача, дані обставини свідчили про протиправне зберігання Позивачем алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, що стало підставою для правомірного винесення оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача та заперечення представника Відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку проведення та оформлення результатів фактичної перевірки зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів субєктами підприємницької діяльності та застосування санкцій за їх порушення регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, Закону України від 19.12.95р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва i обігу спирту етилового, коньячного i плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі Закон № 481/95-ВР), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до вимог статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи, до яких віднесено Відповідачів, мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як зазначено в пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами статті 80 цього ж кодексу фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Така перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2015року уповноваженими особами Відповідача, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, на підставі наказу №364 та направлень №295,296 від 02.07.2015року була проведена фактична перевірка щодо дотримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог Закону №481/95-ВР.

Як зазначено в наказі № 364 від 02.07.2015року та відповідно до пояснень представника Відповідача, проведення перевірки відносно Позивача було зумовлено службовою запискою оперативного управління щодо інформації Олевської районної державної адміністрації та Кишинської сільської ради цього району про продаж Позивачем спиртних напоїв без відповідних ліцензій, а саме про дотримання платником податків порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

В направленнях на проведення такої перевірки № 295,296 від 02.07.2015року зазначені дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити Позивача як платника податку, який перевіряється бо об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. В направленнях на перевірку наявні підпис керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу.

На підставі викладено суд робить висновок, що призначення та проведення уповноваженими особами Відповідача фактичної перевірки відносно Позивача узгоджується із вимогами статей 75,80 і 81 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що з 15.01.2010року Позивач є фізичною особою-підприємцем. Рішенням Кишинської сільської ради Олевського району від 29.05.2014року Позивачу наданий дозвіл на відкриття магазину продовольчих та непродовольчих товарів в с.Заборочче по вул.Миру,62 (а.с. 45-47 ).

За приписами статті 15 Закону №481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого субєкта підприємницької діяльності таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Відповідно до Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форму довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, затвердженого Наказом ДПА України від 28.05.2002 р. № 251, внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви субєкта підприємницької діяльності з обовязковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також для фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності прізвища, імені, по батькові, місця проживання, номера свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності.

До заяви додаються нотаріально посвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, виданої заявнику, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається субєкту підприємницької діяльності протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Судом встановлено та визнається сторонами, що приміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів в с.Заборочче Олевського району по вул.Миру,62 до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів не включалося, так як Позивач із відповідною заявою до податкового органу не звертався. Довідка про внесення приміщення вказаного магазину до Єдиного реєстру в судовому засіданні для огляду не надавалася.

Як зазначено в акті перевірки №0048 від 06.07.2015 р., 03.07.2015року уповноваженими особами Відповідача було встановлено наявність в даному приміщенні магазину 88 пляшок різноманітних алкогольних напоїв на загальну суму 4265,00грн. та 131 пляшка пива різних видів на загальну суму1523,30грн.

Позивач також не заперечує наявність 03.07.2015року в приміщенні магазину вказаних алкогольних напоїв та пива. Його доводи про те, що йому невідомі обставини появи в приміщенні магазину 88 пляшок різноманітних алкогольних напоїв, які Позивач в той же день знищив в присутності перевіряючих, а пиво Позивачем не продавалося, а лише зберігалося, суд оцінює критично з огляду на таке.

Вид алкогольного напою, його назва, об'єм, вміст спирту в ньому, вартість і кількість пляшок перелічені в акті перевірки та додатку до нього (а.с.10-12).

Наявність в приміщенні магазину пивної продукції, її вид, назва, об'єм і кількість перелічені також в протоколі огляду місця події, складеному працівниками Олевського РВ УМВС України в Житомирській області, що прибули за викликом уповноважених осіб Відповідача, які проводили вказану фактичну перевірку відносно Позивача (а.с.36-38). Вказані обставини підтвердив в ході допиту в якості свідка ОСОБА_3

Відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014року N 71-VIII, що набрав законної сили з 01.07.2015року, в статтю першу Закону України "Про державне регулювання виробництва i обігу спирту етилового, коньячного i плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" внесені зміни, а саме зазначено, що алкогольними напоями - є продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД

Тобто, згідно зазначених змін пиво - як насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203, з 01.07.2015року набув статусу алкогольних напоїв.

За приписами ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва i обігу спирту етилового, коньячного i плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, є підставою для застосування до суб'єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафів у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні № від 24.07.2015 р., підставою для його винесення щодо застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкції у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. стали саме порушення Позивачем вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва i обігу спирту етилового, коньячного i плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", які виразилися в зберіганні вказаним платником податків алкогольних напоїв у місці зберігання ( приміщенні магазину в с.Заборочче Олевського району по вул.Миру,62), не внесеному до Єдиного реєстру.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення Лугинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 24.07.2015 р. щодо застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкції у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. винесено на підставі вимог чинного законодавства та із врахуванням всіх обставин, що мали значення для його винесення, а тому є правомірним і не підлягає скасуванню.

Згідно з вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати Позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

В задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 09 листопада 2015 р.