Справа № 653/1594/13-а
Суддя: Хоменко В. Г.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/1594/13-а
Провадження № 2-а/653/138/13
П О С Т А Н О В А

іменем України

13.11.2013 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді - Хоменко В.Г.,

при секретарі Кідалові Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Генічеської міської ради (далі відповідач), за участю третьої особи ОСОБА_2, в якому просив визнати незаконною бездіяльність Генічеської міськради, міського голови м. Генічеська ОСОБА_3 щодо розгляду питань виявлення та усунення порушень порядку землекористування власністю міської територіальної громади прибудинковою земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Генічеськ, пр.-т. Миру,120-а; зобовязати відповідача поновити межі, встановлені рішенням Генічеського районного суду від 01.08.2006 року, прибудинкової земельної ділянки площею 405 кв.м., на якій розміщений жилий будинок, що належить на праві власності ОСОБА_1, та розташований за адресою: м. Генічеськ, пр.-т. Миру,120-а.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 01.08.2006 року встановлений порядок користування прибудинковою земельною ділянкою №120 по пр.-т. Миру в м. Генічеську між позивачем та ОСОБА_4 Після того, як ОСОБА_5 подарувала належну їй частину домоволодіння ОСОБА_2, зі сторони останньої відбувся самовільний захват земельної ділянки, шляхом встановлення огорожі, внаслідок чого проїзд до будинку позивача став неможливим. Позивач неодноразово звертався до Генічеської міської ради та міського голови з листами встановити порушення ОСОБА_2 рішення суду від 01.08.2006р. У своїх відповідях Генічеська міська рада повідомила позивача про відсутність порушення порядку землекористування ділянок №120 та №120-а по проспекту Миру в м. Генічеську. У звязку з цим, вважає, що відповідач халатно віднісся до своїх службових обовязків, внаслідок чого порушено його право на житло.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підставах викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що Генічеська міська рада під час розгляду заяв ОСОБА_1 діяла на підставі, у спосіб, та у порядку передбаченому чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позву.

Третя особа ОСОБА_2 проти позову заперечувала, зазначивши, що своїми діями жодним чином не порушила порядок землекористування встановлений судовий рішенням.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 01.08.2006 року встановлено порядок землекористування земельною ділянкою №120 по проспекту Миру в м. Генічеську між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 по фактичному землекористуванню, виділивши у користування ОСОБА_6 північно-західну частину земельної ділянки, площею 367 кв.м., у тому числі під будівлями 113 кв.м., з окремим виїздом на проспект Миру. У користування ОСОБА_1А, виділено південно-східну частину земельної ділянки площею 405 кв.м., у тому числі під будівлями 152 кв.м., з виїздом на проспект Миру, з межами згідно схеми.

Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради за №560 від 18.12.2008 р. будинку ОСОБА_6 було присвоєно номер №120-а, та ОСОБА_1 - №120. В подальшому ОСОБА_6 відчужила належну їй частину будинку ОСОБА_2

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 01.06.2011 року по справі №2-161/2011, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.08.2011 у задоволенні позову ОСОБА_1А, до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

19.07.2011 року ОСОБА_8 звернувся до міського голови Генічеської міської ради з проханням направити комісію у сфері регулювання земельних відносин для складання акту порушення користування земельною ділянкою та засвідчити факт порушення встановлення паркану на території його проїзду.

Листом за №598 від 01.08.2013 за підписом міського голови ОСОБА_9 позивачу було повідомлено, що для замірів ширини проїзду подвіря, позивачу необхідно звернутись та зробити замовлення в організацію, що має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, перелік яких можна дізнатись у відділі Держкомзему.

24.10.2011 року позивач знов звернувся до голови Генічеської міської ради з проханням направити на його адресу комісію депутатів для поновлення меж з сусідкою ОСОБА_2, на що головою Генічеської міської ради ОСОБА_9 було надано відповідь, що під час комісійного виходу на місце та розгляді наявних документів, факт порушення меж вищезазначеної ділянки з боку сусідів не підтвердився.

Позивач не погодився з такими діями відповідача, внаслідок чого звернувся до суду.

Надаючи право оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 158 ЗК України передбачено, що до компетенції органів місцевого самоврядування віднесено вирішення земельних спорів за виключенням тих, які згідно із ч. 2 цієї статті підлягають вирішенню виключно судом, зокрема, до таких належать земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів стосовно меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та щодо додержання громадянами правил добросусідства.

Чинне законодавство не містить визначення поняття земельного спору та чіткого переліку таких спорів, що можуть розглядатися органами місцевого самоврядування. Тому органи місцевого самоврядування мають право розглядати будь-які спори, які стосуються межі земельної ділянки або додержання землекористувачами правил добросусідства, які не віднесено до виключної компетенції суду. Відповідно до вказаних приписів ЗК України право особи на звернення за вирішенням органом місцевого самоврядування підвідомчого йому земельного спору не може обмежуватися метою, для якої це їй потрібно, якщо вона вважає, що існує спір щодо межі земельної ділянки або дотримання правил добросусідства.

Згідно ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем були виконані усі вимоги законодавчих актів відповідно до строків розгляду заяв позивача. Крім того, відповідач в межах своєї компетенції вжив усіх належних заходів щодо врегулювання земельного спору між позивачем та його сусідами, що підтверджується матеріалами справи. Сам факт незгоди позивача з відповідями відповідача, які були викладені у його листах не свідчить про допущену останнім бездіяльність.

Таким чином, відповідач діяв у межах закону, об'єктивно, всебічно та вчасно розглянув звернення позивача, вжив усіх заходів спрямованих на вирішення земельного спору, а тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Генічеської міської Ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання незаконною бездіяльності Генічеської міської ради при вирішенні питання про виявлення та усунення порушень порядку землекористування власністю міських територіальних громад присадибною земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Генічеськ, проспект Миру, 120-а та зобовязання поновити межі, встановлені рішенням Генічеського районного суду від 01.08.2006 року, зазначеної присадибної земельної ділянки площею 405 м2, на якій розташований житловий будинок, належний на праві власності ОСОБА_1, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд в строк 10 днів з моменту її проголошення «а у разі» застосування судом положень ч.3 ст.160 КАС України, або якщо постанову проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_10