Справа № 809/2030/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Справа № 876/9327/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

представника позивача Олексюка В.М.,

представника відповідача Дейдея І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної ради на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом політичної партії ,,Опозиційний блок до Івано-Франківської обласної ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2015 року політична партія ,,Опозиційний блок звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Івано-Франківської обласної ради за №1596-35/2015 від 17.04.2015 року ,,Про заборону легалізації та діяльності Комуністичної партії України, Партії регіонів, політичної партії ,,Опозиційний блок та Партії розвитку України на території області.

Постановою від 13 серпня 2015 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Івано-Франківської обласної ради за №1596-35/2015 від 17.04.2015 року в частині заборони на території Івано-Франківської області діяльності та зняття з реєстрації Головним управлінням юстиції в Івано-Франківській області місцевих організацій політичної партії Опозиційний блок.

В задоволенні позову в іншій частині суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Івано-Франківська обласна рада подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята за неповноти з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи; з порушенням норм матеріального та процесуального, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи відповідача про те, що оскаржене рішення було прийняте з врахуванням причин та наслідків кровопролиття на Майдані внаслідок антиконституційних дій тодішньої влади, її очільників та представників у Верховній Раді України. Крім того рада враховувала громадську думку та висновки слідчих Генеральної прокуратури України щодо персональної ролі та відповідальності 73 народних депутатів України, членів фракції Партії регіонів та Комуністичної партії України, за результати та наслідки голосування ними за диктаторські закони 16 січня 2014 року, внаслідок яких загинуло більше сотні Героїв Небесної Сотні; організаторів, ідейних та ідеологічних натхненників сепаратистської антиукраїнської та українофобської політики, внаслідок якої Україна втратила частину своєї суверенної території в Криму та на Донбасі; масштаби руйнації та багатотисячні жертви в Донецькій і Луганській областях - жертви серед мирного населення, військових та бійців добровольчих батальйонів; з метою унеможливлення відродження та реваншизму антидемократичних і злочинних політичних сил, засновниками і членами яких є послідовники злочинної діяльності - лідери Комуністичної партії України, Партії регіонів, політичної партії ,,Опозиційний блок та Партії розвитку України; абсолютну домінуючу думку і безкомпромісну політичну волю громади Прикарпаття.

Також відповідач акцентує увагу на тому, що оскаржене позивачем рішення обласної ради містить у собі позицію ради з певних питань, та не має ознак норми, оскільки не містить нових норм права та не змінює (скасовує) чинні. Пункти рішення не породжують, не змінюють, не припиняють правовідносин, мають суб`єктивний характер та викладені у формі оціночних суджень.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, що в силу приписів ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 17.04.2015 року Івано-Франківська обласна рада шостого демократичного скликання прийняла рішення за №1596-35/2015 ,,Про заборону легалізації та діяльності Комуністичної партії України, Партії регіонів, політичної партії ,,Опозиційний блок та Партії розвитку України на території області, яким зокрема вирішено заборонити на території Івано-Франківської області діяльність Комуністичної партії України, Партії регіонів, політичної партії ,,Опозиційний блок та Партії розвитку України як таких, що суперечать національним інтересам та порушують права і свободи громадян України; звернутися до Головного управління юстиції в області з вимогою зняти з реєстрації місцеві організації вищевказаних політичних партій в термін до наступної сесії обласної ради.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством України не встановлено права обласних рад забороняти діяльність політичних партій або їх структурних осередків чи надавати будь-які доручення або розпорядження щодо виконання відповідними органами таких заходів.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Частиною 1 статті 43 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні передбачений перелік питань, вирішення яких відноситься до компетенції районної, обласної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 цього ж Закону районні і обласні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Проаналізувавши наведені нормативно-правові акти, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що у відповідача наявна можливість правомірного вирішення не будь-яких інших питань, а виключно тих, які законодавчо віднесені до повноважень відповідної ради. Зокрема, до повноважень Івано-Франківської обласної ради належить вирішення питань місцевого значення, тобто тих, що пов`язані, передусім, із з розвитком та життєдіяльністю Івано-Франківської області в цілому.

Статтею 4 Закону України ,,Про політичні партії в Україні передбачено, що політичні партії є рівними перед законом. Органам державної влади, органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам заборонено виокремлювати у своєму ставленні певні політичні партії чи надавати їм привілеї, а також сприяти політичним партіям, якщо інше не передбачено законом, у провадженні їх діяльності. Втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх місцевих осередків забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України ,,Про політичні партії в Україні діяльність політичної партії може бути заборонена лише за рішенням суду. В першій інстанції справу про заборону політичної партії розглядає Верховний Суд України.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що вирішення питання щодо заборони легалізації та діяльності певних політичних партій на території області не відноситься до компетенції обласної.

Таким чином, прийнявши оскаржене рішення щодо заборони легалізації та діяльності політичної партії ,,Опозиційний блок на території області, Івано-Франківська обласна рада вийшла за межі своєї компетенції та наданих Конституцією і законами України повноважень.

Тому суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував рішення Івано-Франківської обласної ради в частині заборони на території Івано-Франківської області діяльності та зняття з реєстрації Головним управлінням юстиції в Івано-Франківській області місцевих організацій політичної партії Опозиційний блок.

При цьому суд першої інстанції також аргументовано застосував норми міжнародного права, зокрема ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, п. 4 Резолюції Парламентської Асамблеї Ради Європи 1096 (1996) про заходи, спрямовані на ліквідацію спадку колишніх комуністичних тоталітарних режимів, Керівні принципи заборони та розпуску політичних партій, ухвалених Радою Європи та Європейською комісією за демократію через право (Венеціанською комісією) 11 грудня 1999 року, якими передбаченні виключні обставини для заборони або примусового розпуску політичної партії та судові органи, до виключеної компетенції яких належить право розгляду зазначеного питання.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної ради залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у справі № 809/2030/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 02 листопада 2015 року.