Справа № 804/5529/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Київ К/800/58775/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Фрейдун О.М.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2013

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014

у справі № 804/5529/13-а

за позовом Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

В судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість, при здійсненні фінансово-господарських операцій з Колективним підприємством «Альянс» за період з 01.05.2009 по 31.10.2010, за результатами якої складено акт від 19.11.2012 № 521/24-0/31950828, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог: підпункту 1.23 статті 1, підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, підпункту 5.3.9 пункту 5.3, пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток всього у сумі 2019171,95 грн.; підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у зв'язку з чим занижено податок на додану вартість в сумі 734244,34 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 30.11.2012 прийнято спірні податкові повідомлення-рішення: № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2523964,94 грн., в тому числі 2019171,95 грн. за основним платежем і 504792,99 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 917805,43 грн., в тому числі 734244,34 грн. за основним платежем і 183561,09 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про скасування зазначених повідомлень-рішень, враховуючи наступне.

Згідно з пп.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно із абзацом третім підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вказаного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6 цього пункту.

Матеріали справи свідчать, що у період з 01.05.2009 по 31.10.2010 між Колективним підприємством «Альянс» та позивачем і його філіями («Синельниківський райавтодор», «Павлоградський райавтодор», «Саївська ДЕД», «Васильківський райавтодор», «Криничанський райавтодор», «Магдалинівський райавтодор», «Царичанський райавтодор», «Солонянський райавтодор», «Нікопольський райавтодор», «Новомосковський райавтодор», «Петриківський райавтодор», «Новоселівська ДЕД», «Новомосковська ДЕД», «Дніпропетровська ДЕД», «Томаківський райавтодор», «Софіївський райавтодор», «Покровський райавтодор», «Петропавлівський райавтодор», «П'ятихатський райавтодор», «Дніпропетровський райавтодор», «Апостолівський райавтодор», «Криворізька ДЕД») було укладено договори поставки товару, за умовами яких позивачем отримано фарбу для розмічання проїжджої частини автомобільних доріг, склокульки, емаль ПФ-115 різного кольору.

Факт здійснення вказаних господарських операцій підтверджується наявними в матеріалах справи, належним чином оформленими, первинним документами бухгалтерського обліку, зокрема: видатковими накладними, податковими накладними, довіреностями на отримання товару та товарно-транспортними накладними. Оплата за отриманий товар підтверджується відповідними платіжними дорученнями на загальну суму 3468952,24 грн.

У подальшому, отримані від Колективного підприємства «Альянс» товарно-матеріальні цінності використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується договорами підряду, актами приймання виконаних будівельних робіт та відомостями ресурсів до вказаних актів.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з вказаним контрагентом, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

На момент здійснення спірних операцій, позивач та його контрагент були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Крім того, слід зазначити, що якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для визначення позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, у зв'язку з чим судами правомірно скасовані спірні податкові повідомлення-рішення.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судами попередніх інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис)О.А. Моторний
Судді(підпис)І.В. Борисенко
(підпис)В.В. Кошіль