Справа № 813/2899/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Справа № 876/9442/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Курило С.В..

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, яка виразилась у не включенні до вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_3, у календарному обчисленні стажу роботи в органах Державної податкової служби з 05.01.1993 р. по 17.11.1999 р. Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області зарахувати ОСОБА_3 до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в органах Державної податкової служби з 05.01.1993 р. по 17.11.1999 р. Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 надбавки за вислугу років, починаючи з 25.06.2012 р., із врахуванням у вислузі років стажу роботи в органах Державної податкової служби з 05.01.1993 р. по 17.11.1999 р. Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату відпускних, лікарняних, премій, починаючи з 25.06.2012 р., із врахуванням у вислузі років стажу роботи в органах Державної податкової служби з 05.01.1993 р. по 17.11.1999 р.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Головне управління ДФС у Львівській області оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, оскільки на день звернення з позовом до суду у позивача відсутні визначений вищезазначеним законом вік (45 років) і вислуга років. Дата народження позивача - 17.12.1970 р. Позивач, станом на день подання позову до суду, не набув права на пенсію на умовах, визначених Законом №2262 і продовжує працювати, у зв'язку з чим відсутні підстави для зарахування стажу для призначення пенсії по вислузі років. Окрім зазначеного, враховуючи вимоги п. "и", ч.1 ст.17 (Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії) Закону №2262, до вислуги років для призначення пенсії враховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи, зокрема податкової міліції, згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно центральним органом виконавчої влади. Станом на сьогодні, такий Перелік посад не затверджений центральним органом виконавчої влади.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного управління ДФС у Львівській області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 18.11.1999року ОСОБА_3 працює в органах податкової міліції (наказ ДПА у Львівській області від 19.09.99 року № 308-о). Остання займана посада: оперуповноважений групи оперативного забезпечення примусового стягнення заборгованості до бюджету відділу податкової міліції ДПІ у Радехівському районі.

Відповідно до записів у трудовій книжці, судом встановлено перебування позивача за період з 05.01.1993 року по 17.11.1999 року, зокрема: з 05.01.1993 року - на посаді державного податкового інспектора відділу оподаткування громадян, майна та землі, ресурсних і неподаткових платежів Державної податкової інспекції по Радехівському районі, з 02.08.1993 року - на посаді старшого державного податкового інспектора цього ж відділу, з 01.10.1993 року - на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту фізичних осіб ДПІ по Радехівському районі, з 03.01.1997 року - на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу справляння податків та документальних перевірок фізичних осіб (01.04.1998 р. перейменований на відділ оподаткування фізичних осіб) Державної податкової адміністрації у Радехівському районі (з 23.03.1998 року перейменована на Державну податкову інспекції у Радехівському районі), з якої 17.11.1999 р. був звільнений у зв'язку з переводом у відділ податкової міліції.

15.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про зарахування йому до вислуги років для призначення пенсії час роботи на посадах державного службовця в органах державної влади.

22.05.2015 року листом №2678/10/13-01-04-01-37 позивач отримав відповідь відповідача, котрою йому було відмовлено в зарахуванні стажу роботи в органах ОДПС до вислуги років для призначення пенсії, оскільки станом на момент розгляду заяви позивача перелік посад центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання державної фінансової політики не затверджений.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 1 Закону України "Про державну службу" визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій (ч. 2 ст. 2 Закону України "Про державну службу").

Згідно абзаців 1-3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України ""Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року № 503-р до категорії посад державних службовців були включені посади працівників ДПА, які не мають спеціальних звань.

Таким чином, посадові особи податкових органів є державними службовцями і відповідно до цього мають право на призначення пенсії на умовах, передбачених ст. 37 Закону України "Про державну службу". Зазначеним законом не встановлено вичерпного переліку посад, які відносяться до посад державних службовців та яким призначається пенсія на умовах цієї статті.

Вищевикладена правова позиція узгоджується із судовою практикою Вищого адміністративного суду України (ухвала від 18.03.2014 року у справі № К/9991/78414/12).

Крім того, колегія суддів зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає згідно преамбули Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII.

Відповідно до п. "и" ст. 17 цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач по справі не заперечує, що час роботи позивача на займаних посадах відноситься до часу роботи в державних органах, проте свою відмову мотивує тим, що перелік посад центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання державної фінансової політики не затверджений, що в свою чергу унеможливлює зарахування позивачеві до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах державної податкової служби.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, передбачено для осіб начальницького складу податкової міліції гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов'язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання відповідача про відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови позивачеві у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії часу попередньої роботи в державних органах - державних податкових інспекціях, що є наслідком визнання судом протиправної бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії стажу роботи в державних органах, а також є наслідком зобов'язання судом відповідача зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі № 813/2899/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 04 листопада 2015 року.