Справа № 813/2719/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року № 813/2719/15

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло Захід» до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України про скасування картки відмови та рішення, -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю «Аполло Захід» (далі ТОВ «Аполло Захід») звернулось до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України (далі ОСОБА_1 митниця ДФСУ), в якому просить суд:

- скасувати картку відмови ОСОБА_1 митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064;

- скасувати рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.02.2015 № 209000011/2015/200031/2.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ТОВ «Аполло Захід» було заявлено до митного оформлення товар (шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 133-160, нові, всесезонні, в асортименті, марки «TORQUE»), отриманий від «TREADSETTERS LTD» (Великобританія), за контрактом від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014 та подано до ОСОБА_1 митниця ДФСУ митну декларацію від 19.02.12015 № 209140000/2015/005073. Митна вартість товару становила 16509,00 доларів США, що визначена інвойсом продавця від 24.12.2014 № 56743, однак митним органом було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064, у якій зазначено про відмову в митному оформленні (випуску) товарів. Також, 20.02.2015, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000011/2015/20003/2, з посиланням на цінову інформацію, якою є МД від 16.12.2014 року № 110080000/2014/128946, та визначено митну вартість товару у сумі 20773,14 доларів США. Рішення про коригування митної вартості товарів і картку відмови в митному оформленні товарів позивач вважає протиправними, оскільки митницею не доведено наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, а тому відомості про заявлену позивачем митну вартість є об'єктивними та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просили суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що ОСОБА_1 митницею ДФС під час перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення ідентичних товарів, які б співпадали по асортименту продукції, не відомі та документально не підтверджені їх фізичні характеристики, якість та репутація даної продукції на ринку від виробника. Враховуючи наявність інформації щодо митного оформлення подібних товарів, ОСОБА_1 митницею ДФС було застосовано метод 2б (ст. 60 МК України) визначення митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 16.12.2014 № 110080000/2014/128946. Також зазначає, що при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, як джерело інформації використовуються дані цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі ЄАІС ДМСУ) із зазначенням номера та дати митної декларації (далі МД), яка була взята за основу для визначення митної вартості товарів. Відповідно до Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII основною одиницею виміру та обліку кількості товарів в УКТ ЗЕД є одиниця маси - кілограм (кг). Враховуючи те, що інформація в ЄАІС ДМСУ не дає можливості визначити митну вартість окремих позицій товару в додаткових одиницях виміру (зокрема в залежності від розміру та артикулу), митну вартість визначено з використанням основної одиниці виміру (вартості товару за кг). Стверджує, що обовязок доведення ціни товару лежить на декларантові, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т. ч. обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у письмових запереченнях та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між компанією «TREADSETTERS LTD» (Великобританія) (продавець) та ТОВ «Аполло Захід» (Україна) (покупець) укладено контракт від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014.

Згідно даного контракту, продавець продає, а покупець купує в асортименті на умовах та за цінами, вказаними в додатках (проформа-інвойс, Специфікація) до кожної поставки, які є невідємною частиною цього контракту, товари для оптової та роздрібної купівлі на території України.

Відповідно до п. 6. Контракту платіж по даному Контракту здійснюється в доларах США на рахунок продавця з відтермінуванням платежу до 90 днів з моменту поступлення товару в порт покупця.

Між ТОВ «Аполло Захід» та компанією «TREADSETTERS LTD» було підписано Специфікацію № 1 до контракту від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014, відповідно до якої продавець постачає, а покупець купує товар згідно цін, наведених у Специфікації.

ТОВ «Аполло Захід» 03.02.2015 для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно контракту від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014, Специфікації № 1, було подано митну декларацію № 209140000/2015/005073 на товар - шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 133-160, нові, всесезонні, в асортименті, марки «TORQUE».

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації були подані наступні документи:

- картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 26.03.2014;

- міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 17.02.2015;

- коносамент (Bill of Lading);

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 24.12.2014 б/н;

- СМR від 24.12.2014 б/н;

- інвойс від 24.12.2014 № 56743;

- пакувальний лист від 24.12.2014 № 56743;

- контракт від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору Специфікацію від 01.12.2014 № 1 до контракту від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014;

- сертифікат відповідності від 18.02.2015 № UA1.021.0008793-15;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) від 31.12.2014 № 2761;

- сертифікат походження від 26.12.2014 № 14С3705В0170/00950;

- ВДМ країни експортера від 24.12.2014 № 00132978.

Посадовою особою відповідача 19.02.2015 о 17 год 53 хв сформовано та надіслано позивачеві електронне повідомлення з проханням надати додаткові документа для підтвердження митної вартості, зокрема, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (посередницькі фактури); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивачем 20.02.2015 на електронну вимогу інспектора надав наступні документи: прайс-лист; копію експортної декларації; посередницьку фактуру та зазначив, що інших додаткових документів надати не може, просив здійснювати митну оцінку згідно наданих документів.

посадовою особою відповідача 20.02.2015 було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів через неможливість завершення м/о по причині внесення змін у гр. 12, 45, 43, 44 ВМД (у звязку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару) ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.2012 № 450.

Також, 20.02.2015 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000011/2015/200031/2, яким визначено митну вартість товару у сумі 20773,14 доларів США. У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій ст. 53 МК України (каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини). Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів були виявлені розбіжності, а саме немає можливості співвставити характеристики шин інвойсу продавця з інвойсом виробника до продавця. В специфікації контракту ціни на товар вказані на умовах CIF, хоча фрахт в ціну не входить. Підписи сторони контракту, відправника у договорі та специфікації відрізняються (одна й та ж сама особа). Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визначена: 1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця , якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (посередницькі фактури); 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Не надано прайс лист виробника (надано продавця). Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 16.12.2014 № 110080000/2014/128946.

ТОВ «Аполло Захід» 28.04.2015 звернулось до ОСОБА_1 митниці ДФС із заявою про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та повернення зайво сплачених коштів, та долучено копію висновку ОСОБА_1 торгово-промислової палати від 22.04.2015 № 19-09/642, копію митної декларації від 24.12.2014 № 024110 (Китай).

ОСОБА_1 митниці ДФС від 07.05.2015 № 5212/13-70-25/31 ТОВ «Аполло Захід» повідомлено, що за результатами розгляду надісланих документів рішення про коригування митної вартості товарів від 20.02.2015 № 209000011/2015/200031/2 залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, вважаючи їх протиправними позивач звернувся до суду з їх оскарженням.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України).

Згідно з ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу, а згідно приписів частини першої, частини другої статті 53 Кодексу у випадках, передбачених ним, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частині п'ятій та частині шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частини 1, 2 ст. 53 МК України визначає вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Вказана норма закону кореспондує з положеннями статті 318 цього Кодексу, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене вище відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та п. 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» від 15.02. 2011 № 3018-VI, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства. Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені у ч. 3 наведеної норми.

У п. 3.16 та п. 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення також визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362.

Згідно з приписами п. 6 розділу 2 Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами 5-8 статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України. При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (у частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (у частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Відповідно до ч. 6 статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Згідно ч. 2 вказаної норми контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

З положень частини третьої статті 53, частин другої - шостої статті 54, статті 58 Митного кодексу України та пунктів 6, 7 розділу 2 Методичних рекомендацій вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України. Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу, що митний орган не зазначає як саме відмінності, виявлені при митному оформленні у поданих ТОВ «Аполло Захід» документах, впливають на можливість перевірки числового значення митної вартості, вказаної декларантом.

Суд звертає увагу на те, що неподання документів, витребуваних Митницею, саме по собі не може бути підставою для відмови в митному оформленні товару, оскільки для прийняття такого рішення митниця повинна довести, що подані декларантом документи, в своїй сукупності не дають можливість здійснити митне оформлення товару за вказаним ним методом.

Крім цього, застосуванню другорядних методів повинна передувати процедура консультацій між митним органом та декларантом згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Суд вважає доводи відповідача про те, що консультації проводились у вигляді надіслання ТОВ «Аполло Захід» в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів необґрунтованими, оскільки право вимоги таких документів, передбачене у ч. 3 ст. 53 МК України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених ч. 4 ст. 57 МК України, отже відповідачем не дотримано процедуру при обранні методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до приписів ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

З метою митного оформлення товару, отриманого на виконання умов контракту від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014, позивачем було подано до ОСОБА_1 митниці митну декларацію від 19.02.2015 № 209140000/2015/005073 та товаросупровідні документи згідно переліку, вказаному у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064.

Наданими документами підтверджується те, що при визначенні вартості товару ТОВ «Аполло Захід» було взято за основу вартість подібного товару іншого виробника.

Відмовляючи у митному оформленні товару за основним (першим) методом, відповідач посилався на те, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, декларантом не надано додаткових документів, надання яких передбачено частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

Такий висновок відповідача не ґрунтується на фактичних обставинах справи та суперечить нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ч. 10 цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Суд зазначає, що митний орган при здійсненні митного контролю має діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

МК України передбачено здійснення митного контролю із застосуванням єдиної з митними органами інформаційно-телекомунікаційної системи (частина четверта статті 319 Митного кодексу України), проте правовий статус ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ), порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб'єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також у ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ) відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо характеристики товарів та методів її визначення.

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Відповідачем не надано доказів неможливості застосування попереднього методу визначення митної вартості під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (за другорядним методом).

Наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.2012 № 598 затверджена Форма рішення про коригування митної вартості товарів, а також Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Так, відповідно до Правил заповнення рішення у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі 33 також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; умов поставки, комерційних умов, тощо.

В даному випадку, в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів міститься лише посилання на цінову інформацію, якою є митна декларація від 16.12.2014 № 110080000/2014/128946 та відсутнє будь-яке обґрунтування застосування саме цієї митної декларації.

Більше того, з долученого до матеріалів справи витягу з ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ) випливає, що для визначення митної вартості у даному випадку вибрано митну декларацію з найвищою митною вартістю товару.

Отже, зміст оскарженого рішення про коригування митної вартості товару не відповідає приписам наказу Міністерства Фінансів України від 24.05.2012 № 598 про затвердження Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки у них відсутні будь-які пояснення щодо умов поставки, комерційних умов, тощо.

Таким чином, коригування відповідачем митної вартості товару виключно на підставі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Державної митної служби не відповідає нормам діючого законодавства.

Щодо посилань відповідача на відсутність каталогів, специфікації, прайс-листа виробника суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що компанія TREADSETTERS LTD є філією компанії TIA (GB) Limited та ексклюзивним дистрибютором по реалізації шин цього бренду, оскільки компанія TIA (GB) Limited є одноосібним власником торгової марки шин TORQUE.

Виробництво шин TORQUE на замовлення компанії TIA (GB) Limited здійснюється на заводі компанії Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co., I Ltd.

Звідси, безпосереднім виробником шин є Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co., I Ltd, а право їх реалізації належить власнику бренду - TIA (GB) Limited, структурним підрозділом якої є TREADSETTERS LTD.

Крім того, у п. 12.2 контракту від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014 «Банківські реквізити» зазначено, що власником банківського рахунку є TIA (GB) LTD T/A TREADSETTERS.

Таким чином, в даному випадку має місце так званий прямий контракт, оскільки ТОВ «Аполло Захід» придбано товар у першого власника товару, що спростовує позицію митного органу про ненадання ТОВ «Аполло Захід» каталогів, специфікацій, прайс-листів виробника.

Щодо розбіжності виявленої митним органом у номері коносамента, суд зазначає, що у коносаменті (англ. bill of lading, B/L, BOL) від 31.12.2014 компанії СSAV NORASIA у графі B/L NUMBER (номер коносамента) вказано - NFYG7NK00. Номер NAB21501U011 міститься у графі EXPORT REFERENCES, тобто номер певного експортного супровідного документа для відповідної ідентифікації товару. В експортній декларації зазначений даний номер, оскільки на момент експортного митного оформлення 24.12.2014, не було зазначено номер коносамента, який складений лише 31.12.2014.

Суд зазначає, що всі інші позиції експортної декларації (номер контейнера, судна, назва і номенклатура товару, його вага тощо) надавали повну можливість ідентифікувати товар.

Посилання відповідача на те, що у контракті та специфікації відрізняються підписи, спростовуються листом компанії TIA (GB) Limited від 21.09.2015 року, в якому зазначено, що специфікація від 01.12.2014 № 1 до контракту від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014 підписана комерційним директором Мr.Trefor Jones, оскільки на момент підписання зазначеної специфікації директор компанії TIA (GB) Limited Mr.Matthhew Smith був відсутній в офісі компанії.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 митницею ДФС, як субєктом владних повноважень, не було доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення за другорядним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору.

Таким чином, оспорювані позивачем рішення про коригування митної вартості від 20.02.2015 № 209000011/2015/200031/2 та картка відмови ОСОБА_1 митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064 ґрунтуються на припущеннях, а отже є необґрунтованими і підлягають скасуванню.

Зі змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, про що суд повинен зазначити в судовому рішенні, та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Суд присуджує з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є суб'єктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови ОСОБА_1 митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.02.2015 року № 209000011/2015/200031/2.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аполло Захід" (80300, Львівська область, м. Жовква, пл. Вічева,2) 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду.

Згідно статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.