Справа № 2а-3806/11/1270
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія №8.2.3
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2011 року Справа № 2а-3806/11/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Тихонова І.В.,

при секретарі: Калашнікові Д.О.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 03.01.11)

представника першого відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 04.01.11 № 6/10)

представника другого відповідача: ОСОБА_3 (довіреність від 31.12.10 № 14/12/1-7)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАА Транс до ОСОБА_4 міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську, Головного управління Державного казначейства України у Луганській області про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 року на суму 477814,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2011 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАА ТРАНС (далі ТОВ ЛАА ТРАНС ) до ОСОБА_4 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську (далі ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську), Головного управління Державного казначейства України у Луганській області (далі ГУДКУ у Луганській області) про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 21.03.2011 та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість:

- травень 2009 року на суму 16 538,00 грн.;

- серпень 2009 року на суму 156539,00 грн.;

- жовтень 2009 року на суму 15 647,00 грн.;

- листопад 2009 року на суму 171 718,00 грн.;

- липень 2010 року на суму 477 814,00 грн.;

- серпень 2010 року на суму 459 016,00 грн.;

- вересень 2010 року на суму 375 133,00 грн.;

- жовтень 2010 року на суму 351 336,00 грн.;

- листопад 2010 року на суму 518 740,00 грн.;

- грудень 2010 року на суму 416 667,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 березня 2011 року ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську винесено податкове повідомлення-рішення № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 4 439 589,00 грн.

Рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ винесено за результатами невиїзної перевірки ТОВ ЛАА ТРАНС з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок

підприємства у банку за деклараціями:

- березень 2009 року на суму 43 946,00 грн.;

- травень 2009 року на суму 77 235,00 грн.;

- серпень 2009 року на суму 156 539,00грн.;

- вересень 2009 року на суму 255 865,00 грн.;

- жовтень 2009 року на суму 402 785,00 грн.;

- листопад 2009 року на суму 505 052,00 грн.;

- грудень 2009 року на суму 399 461,00 грн.;

- липень 2010 року на суму 477 814,00 грн.;

- серпень 2010 року на суму 459 016,00 грн.;

- вересень 2010 року на суму 375 133,00 грн.;

- жовтень 2010 року на суму 351 336,00 грн.;

- листопад 2010 року на суму 518 740,00 грн.;

- грудень 2010 року на суму 416 667,00 грн.;

на загальну суму 4 439 589,00 грн., яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ.

Позивач вважає зазначене рішення незаконним та необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до п. п. а п. 1.1.2 Закону України Про податок на додану вартість бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх періодах постачальникам таких товарів(послуг). Факт фактичної сплати отримувачем товарів (послуг), тобто ТОВ ЛАА ТРАНС, підтверджується у тому числі і довідками ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську № 426/23-616/31718995 від 18 травня 2009 року, № 651/23-616/31718995 від 20.07.2009, № 851/23-616/31718995 від 01.10.2009, № 951/23-616/31718995 від 03.11.2009, № 1076/23-616/31718995 від 02.12.2009, № 34/23-616/31718995 від 21.01.2010, № 109/23-616/31718995 від 08.02.2010, № 699/23-616/31718995 від 20.09.2010, № 769/23-616/31718995 від 29.10.2010, № 857/23-616/31718995 від 03.12.2010, № 22/23-616/31718995 від 28.01.2011 та акта № 115/23-616/31718995 від 21.03.2011.

У довідках вказано, що розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. ТОВ ЛАА ТРАНС до перевірки надано банківські виписки, платіжні доручення, на яких є штамп банку, що підтверджує дійсність оплати підприємством товару на адресу постачальників товарів (послуг). Фактичне отримання товару (послуг) підтверджується податковими накладними та актами виконаних робіт. Отримані податкові накладні відповідають вимогам п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість.

Посилання відповідача на те, що відмова у бюджетному відшкодуванні викликана неможливістю підтвердити сплату ПДВ усіма субєктами ланцюга постачання товару є необґрунтованими. Законом не передбачено право податкового органу з будь-яких причин утримуватись від підтвердження бюджетного відшкодування з ПДВ, у тому числі у звязку із неотриманням результатів перевірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника, а також не підтвердження факту надходження до бюджету сум ПДВ, що включені ТОВ ЛАА ТРАНС до податкового кредиту.

Позивач вважає, що проведення зустрічної перевірки по ланцюгам постачання до виробника чи імпортера є зайвою вимогою та непотрібним з огляду на чинне законодавство України.

Невиконання контрагентом свого зобовязання по сплаті ПДВ до бюджету тягне настання відповідальності та негативних наслідків саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку на додану вартість на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05 травня 2011 року розєднано позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення від 21 березня 2011 року № /0 та стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2009 року на суму 16 538,00 грн., серпень 2009 року на суму 156539,00 грн., жовтень 2009 року на суму 15 647,00 грн., листопад 2009 року на суму 171 718,00 грн., липень 2010 року на суму 477 814,00 грн., серпень 2010 року на суму 459 016,00 грн., вересень 2010 року на суму 375 133,00 грн., жовтень 2010 року на суму 351 336,00 грн., листопад 2010 року на суму 518 740,00 грн., грудень 2010 року на суму 416 667,00 грн. на загальну суму 2 959 148,00 грн. у самостійні провадження. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАА Транс до ОСОБА_4 міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську, Головного управління Державного казначейства України у Луганській області про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 року на суму 477814,00 грн. залишено в провадженні справи № 2а-3806/11/1270.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник першого відповідача - ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав письмові заперечення на адміністративний позов, у яких зазначив, що ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, ст. 79 Податкового кодексу України, п. 3 Переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.10 № 1238, згідно наказу ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську від 17.03.11 № 441 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ ЛАА ТРАНС з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось у лютому, квітні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2009 року, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2010 року, за результатами якої складено акт від 21.03.2011 № 115/23-616/31718995 .

На підставі акту від 21.03.2011 № 115/23-616/31718995 винесено податкове повідомлення-рішення 21.03.11 № /0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ по деклараціям за березень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року в розмірі 4 439 589,00 грн. Підставами винесення зазначеного податкового повідомлення-рішення стало те, що обовязковими умовами при отриманні права на бюджетне відшкодування суми ПДВ є надмірна сплата цього податку до Державного бюджету України, а також реальність здійснення операцій, однак по контрагентам позивача не підтверджено можливість здійснювати реальну господарську діяльність та факт транспортування, отримання товару від постачальників. Згідно з п. 1.8 ст. 1 Закону № 168/97-ВР бюджетне відшкодування сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у звязку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Висновок про те, що відшкодуванню підлягають тільки суми сплачені у бюджет, впливає із самої суті поняття податку його основної функції формування доходів Державного бюджету України, а також поняття платника податку як особи, що відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону № 168/97-ВР зобовязана здійснювати утримання і внесення у бюджет податку, що сплачується покупцем. Відповідно до пп. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону № 168-97-ВР джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі, бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України, що зумовлює зарахування сум ПДВ до Державного бюджету України і використовуються, у першу чергу, для бюджетного відшкодування такого податку. При цьому, зазначені етапи нерозривно повязані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з ПДВ і відшкодування цього податку за рахунок коштів, сплачених у виді податку. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає що правомірно ініціював проведення зустрічних перевірок основних постачальників позивача для зясування фактичної сплати ПДВ, оскільки сума заявлена субєктом господарювання до бюджетного відшкодування, може бути відшкодована лише у разі підтвердження надходження податку до Державного бюджету України. У звязку з чим, представник відповідача ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Представник першого відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях.

Представник другого відповідача - ГУДКУ в Луганській області проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав письмові заперечення на адміністративний позов. В запереченнях зазначив, що згідно п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, після закінчення процедури судового оскарження орган державної податкової служби протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобовязаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську відповідний висновок до казначейства про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 року у розмірі 477 814,00 грн. не надавався, тому відшкодування ПДВ не проводилось.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Платників податку на додану вартість, обєкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР Про податок на додану вартість.

Згідно із ст.1 Закону України Про податок на додану вартість:

- податкове зобовязання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, визначена згідно з цим Законом (пункт 1.6);

- податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7);

- бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом (пункт 1.8).

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підставою для нарахування податкового кредиту відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Податкова накладна у відповідності із п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість.

Згідно із п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При відємному значенні суми, розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має відємне значення, то у відповідності із п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість(в редакції, що була чинною на дату виникнення спірних правовідносин):

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду;

в) залишок від'ємного значення, за яким не проведено розрахунків з постачальниками відображається в податковій декларації з податку на додану вартість окремим рядком для визначення суми податку, яка може підлягати відшкодуванню в частині сплачених сум податку в наступних звітних періодах;

г) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування відображається у декларації з податку на додану вартість окремим рядком та включається до складу податкового кредиту починаючи з першого звітного періоду 2011 року.

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобовязань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів (підпункт 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість).

Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то у відповідності із п.п.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з п.п.7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобовязань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі зясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що ТОВ ЛАА ТРАНС зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Луганської міської ради 17 жовтня 2001 року за № 1 001179, що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 322145.

Позивача взято на податковий облік ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську з 29 жовтня 2001 за № 6046 та зареєстровано платником ПДВ, про що видано свідоцтво платника ПДВ від 01.11.2001 № 17303416, індивідуальний податковий номер 68.

ТОВ ЛАА ТРАНС як платник податку на додану вартість подало до ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2010 року, якою визначило суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 477 814,00 грн., а також додатки 1-5 до податкової декларації, а саме: розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ; довідку щодо залишку суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду; розрахунок суми бюджетного відшкодування; заяву про повернення суми бюджетного відшкодування; розшифровку податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ ЛАА ТРАНС з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок підприємства у банку за липень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось у червні 2010 року, за результатами якої складено довідку від 20.09.2010 № 699/23-616/31718995.

У висновках довідки від 20.09.2010 № 699/23-616/31718995 зазначено, що за результатами перевірки не можливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за липень 2010 року у сумі 478 814,00 грн., що повязано з відслідкуванням ланцюга постачання товарів (послуг) в рамках дії наказу ДПА України від 18.08.2005 № 350, з урахуванням змін внесених наказом ДПА України від 20.10.09 № 568.

ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ ЛАА ТРАНС з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок підприємства у банку за березень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось у лютому, квітні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2009 року та у червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2010 року, за результатами якої складено акт від 21.03.2011 № 115/23-616/31718995.

Як зазначено в акті перевірки, неможливе підтвердження фактів виникнення податкових зобовязань по ланцюгам постачання до виробника продукції або імпортера, а також факт надмірної сплати суми ПДВ по ланцюгу постачання до Державного бюджету України, що передбачено п.1.8 ст.1 Закону України Про податок на додану вартість.

По ланцюгам постачання неможливо проведення зустрічних перевірок та не має можливим підтвердити факт надмірної сплати податку як це передбачено п.1.8 ст.1 Закону України Про податок на додану вартість та п.п.7.7.2, п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість.

У висновку акта перевірки від 21.03.2011 № 115/23-616/31718995 зазначено, що на порушення п.1.8 ст.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість ТОВ ЛАА ТРАНС завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на суму 4 439 589,00 грн., в тому числі по періодам:

- березень 2009 року на суму 43 946,00 грн.;

- травень 2009 року на суму 77 235,00 грн.;

- серпень 2009 року на суму 156 539,00грн.;

- вересень 2009 року на суму 255 865,00 грн.;

- жовтень 2009 року на суму 402 785,00 грн.;

- листопад 2009 року на суму 505 052,00 грн.;

- грудень 2009 року на суму 399 461,00 грн.;

- липень 2010 року на суму 477 814,00 грн.;

- серпень 2010 року на суму 459 016,00 грн.;

- вересень 2010 року на суму 375 133,00 грн.;

- жовтень 2010 року на суму 351 336,00 грн.;

- листопад 2010 року на суму 518 740,00 грн.;

- грудень 2010 року на суму 416 667,00 грн.

21 березня 2011 року ТОВ ЛАА ТРАНС подано до ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську зауваження на акт перевірки від 21 березня 2011 року № 115/23-616/31718995, в якому позивач зазначив, що Законом не передбачено право податкового органа з будь-яких причин утримуватись від підтвердження бюджетного відшкодування з ПДВ, у тому числі у звязку з неотриманням результатів перевірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника, а також не підтвердження факту надходження до бюджету сум ПДВ, що включені ТОВ ЛАА ТРАНС до податкового кредиту. Законом України Про податок на додану вартість право платника податку не поставлене у залежність від проведення або не проведення всіх зустрічних перевірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника. Відсутність документального підтвердження сплати ПДВ попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару само по собі не впливає на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплачено податку на додану вартість при придбанні товару та заявлення до бюджетного відшкодування відємного значення з податку на додану вартість , оскільки Закон України Про податок на додану вартість не ставить таке право платника податку в залежність від отримання документального підтвердження, щодо належного виконання усіма постачальниками у ланцюгу постачання податкових зобовязань зі сплати сум податку.

21 березня 2011 року ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську надала відповідь ТОВ ЛАА ТРАНС на зауваження на акт перевірки від 21 березня 2011 року № 115/23-616/31718995, в якому зазначило, що висновки в акті перевірки від 21 березня 2011 року № 115/23-616/31718995 відповідають чинному законодавству. Невиїзною перевіркою, результати якої оформлено актом перевірки від 21 березня 2011 року № 115/23-616/31718995, встановлено, що у перевірених податкових періодах, які впливають на формування заявлених сум бюджетного відшкодування ПДВ, згідно аналізу ланцюгів постачання у Системі автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту контрагентів на автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту контрагентів на рівні ДПА України встановлено, що податковий кредит сформовано підприємствами, які мають незадовільні стани (підприємства банкроти, підприємства, які відсутні за місцезнаходженням та інше), а також підприємства які мають розбіжності при автоматизованому співставленні податкових зобовязань та податкового кредиту (податкові ями), тобто суми податку не відображені у податкових зобовязаннях по ланцюгу постачання.

ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську податковим повідомленням-рішенням форми В1від 21.03.2011 № /0 за встановлені порушення, викладені в акті перевірки від 21.03.2011 № 115/23-616/31718995, ТОВ ЛАА ТРАНС зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 4 439 589,00 грн., у тому числі: за березень 2009 року на суму 43 946,00 грн.; травень 2009 року на суму 77 235,00 грн.; серпень 2009 року на суму 156 539,00грн.; вересень 2009 року на суму 255 865,00 грн.; жовтень 2009 року на суму 402 785,00 грн.; листопад 2009 року на суму 505 052,00 грн.; грудень 2009 року на суму 399 461,00 грн.; липень 2010 року на суму 477 814,00 грн.; серпень 2010 року на суму 459 016,00 грн.; вересень 2010 року на суму 375 133,00 грн.; жовтень 2010 року на суму 351 336,00 грн.; листопад 2010 року на суму 518 740,00 грн.; грудень 2010 року на суму 416 667,00 грн.;

Податкове повідомлення-рішення форми В1від 21.03.2011 № /0 оскаржено позивачем в судовому порядку. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2011 року у справі № 2а-3397/11/1270 позовні вимоги ТОВ ЛАА ТРАНС про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 21.03.2011 задоволено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 МДПІ у м. Луганську залишено без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2011 року залишено без змін.

Частиною 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно із частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки податкове повідомлення рішення форми В1 від 21.03.2011 № /0 скасовано, у суду є підстави для задоволення позову.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки згідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз'єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз'єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Відповідно до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 28 листопада 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанова у повному обсязі буде складена та підписана 02 грудня 2011 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАА Транс до ОСОБА_4 міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську, Головного управління Державного казначейства України у Луганській області про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 року на суму 477814,00 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАА ТРАНС () бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 року на суму 477 814,00 грн. (чотириста сімдесят сім тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову в повному обсязі складено та підписано 02 грудня 2011 року.

СуддяОСОБА_5