Справа № 22-а-7375/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА Іменем України

10 червня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі.

головуючого Воробйовоі Н.С.,

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Володарському районі на постанову Володарського районного суду Київської області від 28 квітня 2009 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про стягнення невиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

встановила:

Позивач в квітні 2009 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - протиправною, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі :>0% мінімальної пенсії за 2006-2008 роки врозмірі 3 891,90 грн. та забезпечити її виплату.

Постановою Володарського районного суду Київської області від 28 квітня 2009р. позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Володарському районі в перерахунку державної соціальної допомоги як дитині війни, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області провести перерахунок соціальної допомоги як дитині війни позивачеві відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2008 рік, починаючи з 01.01.2008 року з розрахунку 30% мінімапьної пенсії за віком, яка призначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з послідуючим її перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів мінімальної заробітної пла™. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по щомісячній соціальній допомозі як дитині втни з 01.01.2008

року по 01.01.2009 року. .. .

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції,

посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенси або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Володарському районі, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей

війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенси за віком. Проте

позивачу таке підвищення відповідачем у 2008 р. не виплачувалося.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим що позивач, як дитина війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 о мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2008 року. Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судом першої інстанції не було враховано, що Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (п.41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни^^рт.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни до пенсії або щомі^^жго довічного грошового утримання виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» така надбавка встановлена в розмірі 10 % прожиткового мінімуму).

Рішенням Конституційного Суду України № І0-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, поскільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист дітей війни.

Згідно ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З огляду на викладене Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік, яким було змінено розмір підвищення до пенсії дітям війни, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у звязку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а органи, уповноважені на здійвкння виплати пенсії, виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, ^Р>ках повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час з дати прийняття рішення Конституційним Судом України позивач має право на виплату підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином правильно визначивши право позивача як дитини війни на отримання встановленого законом підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, суд не врахував приписи Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, який був чинним з 01 січня по 21 травня 2008 р. і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

Постановила

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської сті задоволити частково.

Постанову Володарського районного суду Київської області від 28 квітня 2009 р. в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобовязавши Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як особі яка має статус дитини війни за період з 22.05.2008 р. по 01.01.2009 р. з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.