Справа № 22-а-21959/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в

складі:

головуючого Воробйової Н.С.

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області на постанову Макарівського районного суду Київської області від 11 березня 2010 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

В грудні 2009 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати дії відповідача протиправними, зобовязати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 11 березня 2010р. позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у виплаті позивачеві щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною. Зобовязано відповідача здійснити нарахування і виплату позивачеві щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з 04 грудня 2008 року і по 31 грудня 2008 року з врахуванням виплачених сум вказаної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, який набув статусу дитини війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам

закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Макарівському районі Київської області, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2008 р. виплачувалося на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії. щ§

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку підвищення до пенсії дітям війни необгрунтовані, поскільки ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» чітко встановлює розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду пеиНрї інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального^ і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 11 березня 2010 року, залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.