Справа № 2а-17199/10/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

30 листопада 2010 року№ 2а-17199/10/2670
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1
доСлужби безпеки України
провизнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2010 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Служби безпеки України (далі по тексту відповідач, СБУ), в якій просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, доплати за співробітництво у розмірі 50%, надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 50% у період з 13 червня 2006 року по 01 липня 2009 року; 2) зобовязати Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, доплату за співробітництво у розмірі 50%, надбавку за виконання спеціальних завдань у розмірі 50% за період з 13 червня 2006 року по 01 липня 2009 року; 3) зобовязати Службу безпеки України включити надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, доплату за співробітництво у розмірі 50%, надбавку за виконання спеціальних завдань у розмірі 50% до грошового атестату ОСОБА_1; 4) визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні; 5) зобовязати Службу безпеки України нарахувати та виплатити та користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Предметом даного спору є спір фізичної особи з субєктом владних повноважень з приводу нарахування та здійснення виплати надбавки за виконання особливо важливих завдань та за виконання спеціальних завдань, доплати за співробітництво та середньомісячного заробітку.

Частиною першою Закону України від 25 грудня 2008 року, №808-VI Про внесення змін до статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України щодо предметної підсудності адміністративних справ місцевим загальним судам як адміністративним судам, внесено зміни до статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: частину першу вказаної статті доповнено пунктом 3 такого змісту: усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, відповідно до редакції статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діяла до 10 березня 2010 року, даний спір був підсудний місцевим загальним судам як адміністративним.

Пунктом 1 розділу І Закону України від 18 лютого 2010 року №1691-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, який набрав чинності 10 березня 2010 року, розгляд зазначеної категорії віднесено до справ, які розглядаються в порядку цивільного судочинства, а пунктом 2 розділу І цього Закону виключено пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 18 лютого 2010 року №1691-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами визначено, що після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ, провадження в яких було відкрито за пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні позови, апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, передаються цими судами до відповідних судів, які здійснюватимуть їх розгляд у порядку цивільного судочинства.

Отже, з 10 березня 2010 року розгляд зазначеної категорії спорів мав здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Законом України від 07 липня 2010 року №2453-VI Про судоустрій і статус суддів, який набрав чинності 30 липня 2010 року, частину першу статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 4 такого змісту: усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

При цьому, відповідно до абзацу 11 пункту 1 розділу XII Прикінцеві положення Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI Про судоустрій і статус суддів підпункту 2 підпункту 3.6 та підпункту 10 підпункту 3.7 пункту 3 розділу XII Прикінцеві положення цього Закону щодо передачі до юрисдикції адміністративних судів та вилучення із цивільної юрисдикції спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них, які вводяться в дію з 01 січня 2011 року. Справи щодо таких спорів, які перебуватимуть у провадженні суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції станом на 01 січня 2011 року, завершуються розглядом у цих судах. Позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги щодо таких спорів, які подані до 01 січня 2011 року і провадження за якими не відкрито, розглядаються відповідними судами, до яких вони подані.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду від 09 вересня 2010 року №19-рп/2010 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами: 1) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року №1691-VI, а саме: пункту 2 розділу I: Пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України виключити; 2) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року №691-VI; 3) положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року №1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; 4) Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на те, що визнання неконституційним положень пункту 1 розділу І Закону України від 18 лютого 2010 року №1691-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, а саме виключення пункту 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, означає відновлення дії попередньої редакції цієї норми.

Таким чином, у звязку з прийняттям Рішення Конституційного Суду від 09 вересня 2010 року №19 рп/2010 діє попередня редакція пункту 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діяла до 10 березня 2010 року, відповідно до якого: місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З урахуванням викладеного, позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії має розглядатися місцевим загальним судом як адміністративним.

Частиною першою статті 21 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що місцевими загальними судами є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди.

Позивачем в адміністративному позові в якості свого місця проживання зазначено адресу: 01030, АДРЕСА_1, яка відповідно до адміністративного-територіального поділу міста Києва відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Отже, відповідно до правил предметної підсудності визначених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, судом першої інстанції у даній справі є Шевченківський районний суд міста Києва.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Згідно з частиною шостою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищенаведеного, пункту 6 частини третьої статті 108, статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї матеріали.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

3. Попередити позивача про те, що позовні матеріали будуть повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть направлені до адміністративного суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко