Справа № 2а-2350/10/2170
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2015 р. м. Київ К/9991/36613/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Лосєвичевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області Державної податкової служби

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06.10.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2011

у справі №2-а-2350/10/2170

за позовом Закритого акціонерного товариства «Чумак»

до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області

про визнання недійсними рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06.10.2010, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2011, позов задоволено. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Каховської ОДПІ Херсонської області від 20.04.2010 №/0, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 258892,44 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010 №.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2009, за результатами якої складено акт № 122/23-8/24106105 від 09.04.2010.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення, зокрема, п.1.21. ст.1, п.13.1, 13.2 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок з доходу нерезидентам джерелом походження з України, всього у сумі 95171,45 грн.; ст.1 Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті», що призвело до несвоєчасного повернення валютної виручки в сумі 240 дол.США, 12000 євро; ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в результаті чого порушено законодавчо встановлений термін надходження валютних цінностей в сумі 351568,80 євро; ст.1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» не задекларовано дебіторську заборгованість, в результаті чого порушено порядок декларування валютних цінностей станом на 01.04.2009 в сумі 3750 дол. США та 999,72 євро, станом на 01.07.2009 в сумі 1104,72 євро та 10230,75 дол.США, станом на 01.10.2009 в сумі 69088,28 євро та 10230,75 дол.США; п.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» здійснення операцій з валютними цінностями у сумі 747 дол.США без одержання ліцензії НБУ.

На підставі акта перевірки 20.04.2010 прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено податкове зобов??язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 95171,45 грн. основного платежу та 190342,9 грн. штрафних (фінансових) санкцій, рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 316854,97 грн. за порушення ст.ст.1, 2 Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті», рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020 грн. за порушення ст.1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

1. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ЗАТ «Чумак» та компанією «VОLРАК S.A.U.» (Іспанія) 10.09.2008 був укладений контракт № 100908CH-VO, згідно з яким в періоди з 11 по 13 вересня 2008 року та з 18 по 23 вересня 2008 року компанією-нерезидентом були виконані роботи по технічному обслуговуванню горизонтальної формуючої, наповнюючої та зварювальної машини Volpak SP-220, а саме: ремонт ковпачкової станції за місцезнаходженням замовника в м. Каховка на суму 5231,43 євро.

Згідно акту виконаних робіт від 25.09.2008 №1, платіжним дорученням від 03.09.2009 на користь нерезидента - компанії «VOLPAK S.A.U.» перераховано 3231,75 євро, з урахуванням кредитної ноти на зменшення суми витрат по виконанню робіт з технічного обслуговування машини Volpak сумі 1999,68 євро згідно перерахунку компанії «VOLPAK S.A» від 28.01.2009, отриманої ЗАТ «Чумак» 01.02.2009 від нерезидента - компанії «VOLPAK S.A.U.»

Згідно з умовами контракту 23.02.2009 № 2302, укладеного ЗАТ «Чумак» з нерезидентом-компанією «ATLANTIC MAN.Srb (Італія), нерезидентом в строк з 04 по 09 березня 2009 року були виконані роботи по налагоджуванню та підключенню до електричної панелі автоматичної лінії посіву, модель НТ 1000 ADV, на суму 700 євро.

Платіжним дорученням від 07.04.2009 на користь нерезидента - компанії «ATLANTIC МAN.Srl.» згідно акта виконаних робіт від 10.03.2009 № 77 перераховано 700 євро.

В період з 17 по 21 грудня 2008 року компанія-нерезидент «Ріlір Samobor» d.o.o. (Республік Хорватія) відповідно до умов контракту від 15.12.2008 виконала роботи з технічного обстеження обладнання ЗАТ «Чумак» (вакуум-випарних установок «Единство АС 550» та «Единство АС 600») на суму 4000 євро.

За виконані роботи на підставі акту виконаних робіт від 21.12.08 р. платіжним дорученням від 29.01.09 ЗАТ «Чумак» на користь нерезидента-компанії «Ріlір Samobor» d.o.o. перерахувало 4000 євро.

Згідно з умовами контракту № 200508CH-RO, укладеного 20.05.2008 між ЗАТ «Чумак» та нерезидентом-компанією «FrymaKoruma AG» (Швейцарія), нерезидентом в період з 1 по 3 червня 2008 року були виконані роботи з визначення технічної характеристики лінії по виробництву майонезу за місцезнаходженням замовника (ЗАТ «Чумак») на суму 2664,80 євро.

Платіжним дорученням від 29.01.2009 на користь компанії «FrymaKoruma AG» перераховано 2664,80 євро згідно акту виконаних робіт від 01.04.2009.

Нерезидент-компанія «HeinzSeed» (США) на підставі укладених контрактів про надання послуг від 20.08.2007. № 082007 та від 05.01.2009 № 20090105 надавала ЗАТ «Чумак» консультаційні послуги по технології вирощування розсади томатів; по вивченню програми по сільськогосподарським технологіям вирощування, обробки та механічного збирання томатів, розробленої виконавцем.

За надані послуги на користь компанії «HeinzSeed» (США) платіжним дорученням від 24.02.2009 № 412 перераховано 25000 дол.США, платіжним дорученням від 29.04.2009 перераховано 10000 дол.США, платіжним дорученням від 18.06.2009 перераховано 13664 дол.США, платіжним дорученням від 19.06.2009 перераховано 19541 дол.США згідно актів виконаних робіт від 01.09.2008, від 23.08.2009, від 31.05.2009.

Таким чином, позивачем, у періоді що перевірявся, виплачено доходів нерезидентам в сумі 10596,55 євро та 68205 дол. США (634476,36 грн.), спір щодо встановлених обставин між сторонами відсутній.

За доводами відповідача позивачем при виплаті вищезазначених доходів нерезидентам, всупереч п.13.2 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не нараховано і не перераховано до бюджету податок на виплачені доходи нерезидентам (за ставкою 15 відсотків) на загальну суму 95171,45 грн., у т.ч. по-періодам: в І кварталі 2009 року - 39082,34 грн., в II кварталі 2009 року - 50584,79 грн., в III кварталі 2009 року - 5504,32 грн.

Суд першої інстанції, з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем за вищезазначеними контрактами здійснювалась виплата виконавцю узгодженої винагороди, як виду компенсації вартості послуги наданої резиденту (замовнику) від такого нерезидента (виконавця), та не є доходом від здійснення господарської діяльності нерезидента, в розумінні п.1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», на території України.

Як передбачено п.13.1 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Перелік доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України, для цілей цієї статті наведено в підпунктах «а» - «й» пункту 13.1 цієї статті.

Податковий орган не зазначив, а суди попередніх інстанцій не з?ясували, до якого підпункту переліку належать виплачені позивачем нерезидентам доходи, у той час як для правильного вирішення спору необхідно встановити чи належать виплачені позивачем на користь нерезидентів доходи до переліку доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності, визначеного п.13.1 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

З цією метою слід встановлювати та оцінювати всі операції, за якими позивачем здійснювалась виплата доходів на користь нерезидентів, з?ясовувати суть наданих нерезидентами послуг (виконаних робіт) та їх належність до відповідного виду доходу, передбаченого підпунктами «а» - «й» пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до частин 2, 3 ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Не встановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, виключає можливість для висновку суду касаційної інстанції щодо правильності застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06.10.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2011 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун