Справа № 822/3630/15
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3630/15

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

04 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного природного парку "Подільські Товтри" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Хмельницькій області до Національного природного парку "Подільські Товтри" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Городоцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Хмельницькій області звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Національного природного парку "Подільські Товтри" про стягнення податкового боргу в розмірі 13619,91 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що Національний природний парк "Подільські Товтри" є платником земельного податку. За підприємством рахується податковий борг по земельному податку в розмірі 13619,91 грн., з яких 13594,02 грн. - недоїмка, 25,89 грн. - пеня, який не сплачений добровільно.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи до суду апеляційної інстанції свого уповноваженого представника не направив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи у відповідності до частини 4 статті 196 КАС України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, які долучені до матеріалів справи, з яких випливає, що апеляційну скаргу позивач не визнає повністю, проти її задоволення заперечує, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, а справу розглянути без участі представника позивача.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів суду апеляційної інстанції визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Національний природний парк "Подільські Товтри" зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Кам'янець-Подільської міської ради 14 лютого 2002 року (а.с. 11-12), перебуває на податковому обліку у Кам'янець-Подільській ОДПІ, є платником податків та зборів, зокрема, земельного податку.

У Національного природного парку "Подільські Товтри" рахується податковий борг по земельному податку в сумі 16619,91 грн., який виник на підставі несплати податкового зобов'язання згідно податкової декларації з плати за землю від 13 лютого 2015 року в сумі 13296, 28 грн. за січень 2015 року та поданої нової звітної податкової декларації з плати за землю від 16.02.2015, в якій зазначено щомісячну суму податку в розмірі 59,94 грн..

Згідно податкової вимоги №209-25 від 02.03.2015, яка одержана Національним природним парком "Подільські Товтри" 02.03.2015 відповідно, за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку в розмірі 13360,48 грн.(а.с. 13).

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з приписами пунктів 286.2, 286.3 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно з вимогами пункту 287.3. статті 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України унормовано, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Положеннями пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, якщо сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не здійснював процедур адміністративного чи судового оскарження донарахувань податкових зобов'язань. Докази сплати існуючого боргу суду першої інстанції не надавались і в матеріалах справи відсутні. Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтовано правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Стосовно доводів відповідача про залучення до участі у справі Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства фінансів України та Державної казначейської служби України, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими. Власне, як встановлено з матеріалів справи податкова декларація з плати за землю подавалась саме Національним природним парком "Подільські Товтри" і сума податкового зобов'язання визначена самостійно. Відповідач вважаючи, що він не має обов'язку сплачувати земельний податок, не скористався правом щодо подання уточненого розрахунку до декларації з плати земельного податку із зазначенням нульової суми.

Помилковими є доводи скаржника про пропущення позивачем місячного строку звернення з позовом до суду встановленого частиною 5 статті 99 КАС України, адже приписами зазначеної норми передбачений строк для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Національного природного парку "Подільські Товтри" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.