Справа № 219/9266/15-а
Суддя: Чопик О. П.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9266/15-а
Провадження № 2-а/219/87/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Чопик О.П.,

при секретарі Матченову А.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника

відповідача Полковникової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Артемівську Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов'язання до вчинення дій, посилаючись на те, що управлінням Пенсійного фонду України у Центрально-міському районі м.Горлівки Донецької області йому з 26 липня 2007 року призначена пенсія на пільгових умовах на підставі Списку №1, згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Стверджує, що з 3 січня 2002 року та до цього часу працює в Горлівському міському центрі зайнятості та є державним службовцем, стаж якого складає понад 13 років, а загальний трудовий стаж - понад 46 років. Зазначає, що 31 грудня 2014 року він звернувся до відповідача зі заявою про призначення пенсії за віком за нормами ст.37-1 Закону України «Про державну службу», оскільки має право на вибір виду пенсії, однак 14 вересня 2015 року йому стало відомо про відмову в призначенні зазначеного виду пенсії з 31 грудня 2014 року. Просить суд визнати незаконною відмову відповідача від 14 вересня 2015 року щодо призначення йому пенсії з 31 грудня 2014 року за віком за нормами ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу», а також зобов'язати відповідача призначити йому пенсію з 31 грудня 2014 року за нормами ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» та сплачувати її у розмірі 3 160,70 грн., починаючи з 31 грудня 2014 року.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги. Просить суд визнати незаконним рішення відповідача від 9 січня 2015 року №7а щодо відмови у призначенні йому пенсії з 31 грудня 2014 року за віком за нормами ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу», а також зобов'язати відповідача призначити йому пенсію з 31 грудня за віком за нормами ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» та при обчисленні заробітної плати врахувати показники довідки від 23 грудня 2014 року №05/1876 про складові заробітної плати державного службовця у тому числі з урахуванням «інших виплат» за період з 1 грудня 2009 року по 30 листопада 2014 року.

В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві, зазначивши, що про результати розгляду його заяви від 31 грудня 2014 року про призначення пенсії йому стало відомо лише у вересні 2015 року. Оскаржуване рішення вважає неправомірним, оскільки він сам, як особа, яка має право на декілька видів пенсії, може на власний розсуд обирати вид пенсії, про що і подав заяву 31 грудня 2014 року. Стверджує, що у рішенні від 9 січня 2015 року №7а вказано про сплату єдиних внесків за 55 місяців, хоча 30 грудня 2014 через установу банку роботодавцем було сплачено решту внесків за відповідні місяці роботи, а наявність чи відсутність вказаних відомостей у базі даних відповідача не є його виною. Окрім того, цим рішенням зазначено про відсутність підстав для врахування «інших виплат» при обчисленні заробітку для призначення пенсії, однак вважає, що це суперечить нормам чинного пенсійного законодавства. Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 9 січня 2015 року №7а; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області призначити йому з 31 грудня 2014 року пенсію за віком за нормами статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на 31 грудня 2014 року) та при обчисленні пенсії врахувати суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також премій і надбавок за період з 1 грудня 2009 року до 30 листопада 2014 року включно, згідно з довідкою, виданою Горлівським міським центром зайнятості від 23 грудня 2014 року №05/1876.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, надавши пояснення про те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, за наявності відповідних повноважень не жодним чином не порушує права позивача, оскільки на його ж повторну заяву від 4 лютого 2015 року та на підставі належних документів йому було призначено відповідну пенсію. Зазначає, що пенсія 31 грудня 2014 року не могла бути призначена в меншому розмірі ніж та, яку вже отримував позивач, оскільки письмового підтвердження від позивача про те, що йому відомо, що новий вид пенсії буде в меншому розмірі не надходило. Також стверджує, що станом на момент подачі заяви - 31 грудня 2014 року відомості у персоніфікованому обліку про сплату єдиного соціального внеску за всі 60 місяців, вказаних у довідці, були відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 працює у Горлівському міському центрі зайнятості Донецької області, зокрема, з 3 січня 2002 року по 3 квітня 2002 року включно на посаді заступника начальника відділу активної підтримки безробітних, з 4 квітня 2002 року до 2 серпня 2006 року на посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями, з 3 серпня 2006 року до цього часу на посаді директора. 3 січня 2001 року прийняв Присягу державного службовця; 3 квітня 2002 року присвоєно 11 ранг державного службовця; 4 квітня 2004 року присвоєно десятий ранг державного службовця; 4 квітня 2006 року присвоєно дев'ятий ранг державного службовця. Про вказане свідчать записи №№27-34 у трудовій книжці, виданій на ім'я позивача (а.с. 15-18).

З 26 липня 2007 року ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Центрально-міському районі м.Горлівки Донецької області та отримував пенсію на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

31 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області зі заявою про призначення йому пенсії за віком згідно зі Законом України «Про державну службу» (а.с.70) подавши, серед іншого, довідку про складові заробітної плати від 23 грудня 2014 року №05/1876 з урахуванням «інших виплат», в які включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 1 грудня 2009 року по 30 листопада 2014 року. На всі виплати, зазначені в довідці, нараховані страхові внески(а.с.75-79).

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 9 січня 2015 року №7а «Про відмову в зарахуванні «інших виплат» при обчисленні заробітку для призначення пенсії» (а.с.61) відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за нормами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з недоцільністю. Вказане рішення прийняте у зв'язку з тим, що відсутні підстави для врахування суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а суми премій і надбавок слід врахувати за 55 місяців, по дату сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому в такому пенсія складатиме 2 515,94 грн., хоча на той час позивач отримував пенсію в більшому розмірі - 2 559,72 грн.

Оскаржуване рішення позивач отримав 13 жовтня 2015 року, що не заперечила представник відповідача, а дізнався про таке вперше з листа управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 14 вересня 2015 року №3235/02 (а.с.67). Тому ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2015 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено (а.с.90-92). Ухвала суду не оскаржена, набрала законної сили.

Окрім того, судом встановлено, що 4 лютого 2015 року позивач повторно звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області зі заявою про призначення пенсії за віком державного службовця (а.с.88).

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 6 лютого 2015 року №6 «Про відмову в зарахуванні «інших виплат» при обчисленні заробітку для призначення пенсії» (а.с.69), на підставі якого з 4 лютого 2015 року позивачеві призначено пенсію за віком за нормами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» без врахуванням «інших виплат» - сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що рішенням від 6 лютого 2015 року №6 призначено позивачеві пенсію за віком за нормами ст.37-1 Закону України «Про державну службу», оскільки він надав у письмовому вигляді свою згоду на отримання пенсії у нижчому розмірі ніж розмір тієї, яку він отримував на той час (а.с.89).

Позивач у судовому засіданні надав пояснення про те, що йому не було відомо про неврахування у лютому 2015 року його заяви від 31 грудня 2014 року, оскільки звернення до управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області відбувається шляхом заповнення бланку заяви, що він зробив повторно 4 лютого 2015 року.

При цьому, постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2015 року по справі №219/1303/15-а по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії (а.с.22-26) позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 6 лютого 2015 року №6 «Про відмову в зарахуванні «інших виплат» при обчисленні заробітку для призначення пенсії» стосовно ОСОБА_1 Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області врахувати суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби для призначення пенсії ОСОБА_1 за період з 1 січня 2010 року по 31 грудня 2014 року згідно з довідкою від 2 лютого 2015 року, виданою Горлівським міським центром зайнятості, та перерахувати пенсію з 4 лютого 2015 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року (а.с.19-21) постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2015 року залишено без змін.

Суд звертає увагу на те, що предметом розгляду цієї справи є дії відповідача щодо прийняття рішення №7а від 9 січня 2015 року «Про відмову в зарахуванні «інших виплат» при обчисленні заробітку для призначення пенсії».

Статтею 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Маючи відповідний стаж державної служби, що не заперечується представником відповідача, позивач 31 грудня 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області зі заявою про призначення йому пенсії за віком згідно зі Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на момент подачі такої заяви, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п.11 ч.2 ст.64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов'язана письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду.

Всупереч законодавчим вимогам, позивача не було поінформовано про відмову у призначенні пенсії, а призначено таку 6 лютого 2015 року на підставі повторної заяви від 4 лютого 2015 року.

При цьому, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній станом на 4 лютого 2015 року, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З метою обґрунтування позову позивач надав суду копії платіжних доручень №№1661, 1660 від 22 грудня 2014 року, №№1639, 1638 від 15 грудня 2014 року, №№1625, 1624, 1619, 1618, 1613, 1612, 1608, 1607 від 12 грудня 2014 року, 1524 від 30 вересня 2014 рок (а.с.35-40, 107-108), з яких вбачається сплата роботодавцем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за серпень 2014 року 30 вересня 2014 року, за липень 2014 року та період з вересня 2014 року по грудень 2014 року включно 30 грудня 2014 року.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не доведено правомірності оскаржуваного рішення в частині неврахування, зокрема, премій і надбавок за 5 місяців (період з липня 2014 року по листопад 2014 року включно) при обчисленні заробітку позивача для призначення йому пенсії.

Окрім того, не враховуючи суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідач виходив із положення ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», за яким заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Однак, частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що всі отримані позивачем та враховані судом види матеріального забезпечення входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 та є обов'язковою для суб'єкта владних повноважень в силу положень ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено нормою ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що відмовивши у призначенні позивачеві пенсії за віком за нормами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на момент першого звернення (31 грудня 2014 року), відповідач обмежив право позивача на вибір виду пенсії, яку він бажає отримувати, що в подальшому потягло за собою призначення пенсії в меншому розмірі ніж той, що був передбачений законом на момент першого звернення позивача. Суд звертає особливу увагу на те, що право на отримання пенсії є об'єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Європейського суду з прав людини «Мюллер проти Австрії», 1975 рік) та пов'язане з правом мирно володіти своїм майном. Також відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач визначив її можливий розмір без врахування п'яти місяців, з яких були сплачені страхові внески, а також без врахування «інших виплат», зазначених у довідці від 23 грудня 2014 року №05/1876, всупереч вимогам чинного законодавства. Правомірність прийняття оскаржуваного рішення представником відповідача не доведена.

З огляду на викладене, позов є підставним та підлягає задоволенню зі стягненням на користь позивача судового збору з урахуванням абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року, Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року у відповідних редакціях, Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов'язання до вчинення дій задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 9 січня 2015 року №7а «Про відмову в зарахуванні «інших виплат» при обчисленні заробітку для призначення пенсії».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області призначити ОСОБА_1 з 31 грудня 2014 року пенсію за віком за нормами статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на 31 грудня 2014 року) та при обчисленні пенсії врахувати суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також премій і надбавок за період з 1 грудня 2009 року до 30 листопада 2014 року включно, згідно з довідкою, виданою Горлівським міським центром зайнятості від 23 грудня 2014 року №05/1876.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова складена в повному обсязі 10 листопада 2015 року.

Головуюча О.П.Чопик