Справа № 813/2315/15
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року Справа № 813/2315/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Кіщак К.В.

прокурор Турчин І.Я.,

представника відповідача не прибув,

представник третьої особи 1 ОСОБА_1,

представник третьої особи 2 не прибув,

представник третьої особи 3 не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Заступника прокурора Личаківського району м. Львова до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Борис-Стиль», Львівська міська рада та Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Заступника прокурора Личаківського району м. Львова до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Борис-Стиль» з вимогами:

- скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень на нежитлові приміщення під літ. «Г-3» за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 106 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) за товариством з обмеженою відповідальністю «Борис-Стиль», , (з відкриттям розділу), індексний номер: 11415017 від 05.03.2014 року, номер запису про право власності:4883990, дата державної реєстрації :04.03.2014 року);

- скасувати рішення Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (ОСОБА_3) з приводу реєстрації змін до Державного реєстру, індексний номер рішення: 18500981, щодо видачі 31.12.2014 року свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно, серія та номер: 31980053, та свідоцтва про право власності, серія та номер: 18630881, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 05.03.2014 року;

- зобовязати Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю «Борис-Стиль», права власності на нежитлове приміщення під літ. «Г-3» за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 106 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2014 року у справі №914/2326/13 частково задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора м. Львова в інтересах держави на рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2013 року за первісним позовом ФОП ОСОБА_4 до ТзОВ «Борис-Стиль» про розірвання договору оренди нежитлових приміщень та за зустрічним позовом ТзОВ «Борис-Стиль» до ОСОБА_4 про визнання за товариством права власності на нежитлові приміщення літ. «Г-3» площею 2793,5 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 106, скасовано рішення господарського суду в частині задоволення зустрічного позову та відмовлено в його задоволенні, в решта частини рішення залишено без змін. Зазначає, що оскільки рішенням Господарського суду право власності на вказане майно скасовано, то наявні підстави для скасування подальших рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та видачу свідоцтв про право власності.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судових засідань повідомлений належним чином. В попередньому судовому засіданні долучив до матеріалів справи письмові заперечення в яких зокрема зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх обєднань у діяльність державного реєстратора, повязану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Процедуру проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обвязки у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №686. Відповідно, суд при вирішенні питання правомірності дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень може вирішувати питання щодо відповідності таких дій нормам чинного законодавства, однак не може підміняти собою чи перебирати на себе функції субєктів владних повноважень у сфері адміністративного управління. Отже, реєстрація прав на нерухоме майно відноситься до виключної компетенції державного реєстратора, а відтак, судові органи не вправі перебирати на себе його повноваження.

Представник третьої особи 1- ТзОВ «Борис-Стиль» проти позову заперечив, зазначив, що реєстрація майна відбулась на підставі первинного Свідоцтва про право власності та декларації про готовність обєкта до експлуатації, відтак, постанова Львівського апеляційного господарського суду не може бути підставою для скасування рішення про державну реєстрацію. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи 2 - Львівської міської ради в судове засідання не прибув, через канцелярію суду 02.11.2015 року за вх. № 36112 надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника та з урахуванням позиції прокуратури.

Представник третьої особи 3 - Державна архітектурно-будівельна інспекція України в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

Суд, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

ТзОВ «Борис-Стиль» 11.03.2011 року на підставі договору купівлі-продажу придбало у ПП «Компанія «АБМ» приміщення загальною площею 1000,4 м2, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького,106, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №29439003 від 25.03.2011 року виданим Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Вказані приміщення розташовані на земельній ділянці, що перебуває у користуванні товариства згідно договору оренди землі від 22.05.2013 року укладеного для обслуговування будівлі, строком на 5 років між Львівською міською радою та ТзОВ «Борис-Стиль» на підставі ухвали Львівської міської ради №1978 від 13.12.2012 року.

У 2012 році ТзОВ «Борис-Стиль» проведено реконструкцію (надбудову) внаслідок чого, загальна площа приміщень збільшилась до 2793,5 кв.м.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 05.03.2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень на нежитлові приміщення під літ. «Г-3» за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 106 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) за товариством з обмеженою відповідальністю «Борис-Стиль» з відкриттям розділу, індексний номер 11415017 від 05.03.2014 року, номер запису про право власності 4883990.

Судом встановлено, що Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції зареєстровано зміни до Державного реєстру, індексний номер рішення 18500981, щодо видачі Свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно від 31.12.014 року, серія та номер 18500981, замість Свідоцтва про право власності від 05.03.2014 року серія та номер 18630881 оскільки, згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації від 26.06.2014 року площа вказаного майна збільшилась до 2793,5 кв.м.

Крім того, 21.03.2013 року між ФОП ОСОБА_4 та ТзОВ «Борис-Стиль» укладено договір оренди нежитлових приміщень під літ. «Г-3». Передача приміщення здійснювалась за актом приймання-передачі.

22.05.2013 року ФОП ОСОБА_4 листом звернувся до ТзОВ «Борис-Стиль» з пропозицією про розірвання договору оренди, оскільки, вважав, що приміщення, які були предметом оренди не належали орендодавцю так як в останнього відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Товариство не надало відповіді на вказаний лист, відтак, ФОП ОСОБА_4 звернувся із позовом до Господарського суду, в якому просив розірвати договір оренди.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.08.2013 року задоволено позовні вимоги за первісним позовом, розірвано договір оренди нежитлових приміщень укладений між ФОП ОСОБА_4 та ТзОВ «Борис-Стиль», крім того, задоволено позовні вимоги за зустрічним позовом товариства, визнано за ТзОВ «Борис-Стиль» право власності на нежитлові приміщення під літ. «Г-3», які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 106.

Судом встановлено, що на підтвердження факту проведення реконструкції товариством надано Господарському суду договір доручення у будівництві від 16.07.2012 року, звіт експерта від 22.05.2013 року про відповідність нежитлових приміщень державним будівельним нормам, стандартам і правилам яким встановлено, що будівля закінчена будівництвом та відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству і може використовуватись за призначенням.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2014 року, Рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2013 року в частині задоволення зустрічного позову скасовано, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Закон № 1952), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону № 1952, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтею 8 Закону № 1952 визначено повноваження органу державної реєстрації прав. Так, орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 15 Закону № 1952 встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону №1952 документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1952 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року (далі Порядок № 868).

Відповідно до п. 36 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з п.2.9-2.10 Порядку №3502/5 Про прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.

Згідно з п. 37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

З матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «Борис-Стиль» для проведення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень щодо прав власності державному реєстратору подано: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.03.2014 року; договір купівлі-продажу за реєстровим №246 від 11.03.2011 року посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_5; Витяг про державну реєстрацію прав від 25.03.2011 року серія та №29439003 виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; декларацію про готовність обєкта до експлуатації серія та №ЛВ05 видану 24.02.2014 року Інспекцією ДАБК у Львівській області; технічний паспорт серія та №бн виданий 07.03.2013 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; копію Витягу з Державного реєстру серія та №15751099 виданого 30.12.2013 року Реєстраційною службою ЛМУЮ; копію договору оренди землі серія та №Л-1770 виданого 22.05.2013 року Львівською міською радою. Для проведення державної реєстрації змін про право власності товариством подано: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2014 року; Свідоцтво про право власності серія та №18630881 видане 05.03.2014 року Реєстраційною службою ЛМУЮ; Витяг серія та №18632254 виданий 05.03.2014 року Реєстраційною службою ЛМУЮ; Витяг серія та №15751099 виданий 30.12.2013 року Реєстраційною службою ЛМУЮ; договір оренди землі серія та №Л-1770 виданого 22.05.2013 року Львівською міською радою; технічний виданий 07.03.2013 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; технічний паспорт виданий 12.11.2014 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; декларацію про готовність обєкта до експлуатації серія та №ЛВ7 видана 26.06.2014 року Інспекцією ДАБК у Львівській області.

Відтак, на підставі поданих документів державним реєстратором зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно та видано Свідоцтва про право власності від 05.03.2014 року серія та номер 18630881 та зареєстровано зміни про право власності та видано Свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно від 31.12.014 року, серія та номер 18500981.

Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч.1 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Суд не бере до уваги посилання позивача на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2014 року як на підставу для скасування права власності ТзОВ «Борис-Стиль» на нежитлові приміщення, оскільки, в даному випадку підставою для виникнення права власності було первинне Свідоцтво про право власності та декларація про готовність обєкта до експлуатації, вказаним рішенням останнє не скасовано, відтак, це судове рішення не може слугувати безпосередньою підставою для скасування державної реєстрації права власності на майно, зареєстроване за третьою особою.

Згідно зі ст.18 Закону свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 19 Закону України №1952-ІV встановлені підстави державної реєстрації прав, якою відповідно до п.2 частини першої є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до вимог цього Закону.

Враховуючи викладені обставини, у суду також відсутні підстави для задоволення похідної від первинних вимог про зобовязання відповідача внести запис про скасування державної реєстрації права власності за товариством, оскільки, повноваження щодо внесення відповідних записів до Державного реєстру прав є виключною компетенцією органів державної реєстрації прав. Встановлення обставин, необхідних для прийняття рішення, також знаходиться в компетенції відповідача. Суд оцінює правомірність прийнятих державним органом рішень, однак не може підміняти суб'єкта владних повноважень у прийнятті такого рішення, яке належить до його компетенції. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.Відтак наведене в сукупності є наслідком відмови у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Всупереч наведеним вимогам позивач не надав суду належних, необхідних та достатніх доказів щодо неправомірності поведінки відповідача.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що дії та рішення відповідача узгоджуються з критеріями поведінки субєкта владних повноважень, встановленими ч. 2 ст.19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, такі не належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 09.11.2015 року.