Справа № 164/1993/14-а 2-а/164/2/2015
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 р. Справа № 876/1598/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від22.01.2015року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними; скасування розпорядження відповідача № 5 від 05.06.2014 року; зобов'язання вчинити відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період її роботи в Маневицькій ЦРЛ з 26.08.1977 року по 02.03.1988 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по стажу згідно Списку №1 та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку, починаючи з дня виникнення права на пенсію.

Свої вимоги мотивує тим, що з 26.08.1977 року по 02.03.1988 року працювала санітаркою рентгенкабінету в Маневицькій центральній районній лікарні. Має загальний стаж трудової діяльності 30 років 11 місяців 25 днів. 27.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась в управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі із заявою про проведення перерахунку її пенсії по стажу згідно Списку № 1. Розпорядженням відповідача № 5 від 05.06.2014 року позивачу у проведенні перерахунку пенсії по стажу згідно Списку №1 було відмовлено у зв'язку з відсутністю первинних документів. Вважає, що відповідачем протиправно не враховано її роботу санітаркою рентгенкабінету в Маневицькій ЦРЛ, яка надає право на пенсію на пільгових умовах.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 22.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено, так як суд прийшов до переконання, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку її пенсії по стажу згідно Списку № 1, оскільки судом достовірно не встановлено чи працювала позивач у спірний період на роботах, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, позивач його оскаржила. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Тому вважає судове рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не довів правомірність своїх дій, а суд безпідставно виніс рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує аналогічно доводами в обґрунтування позовної заяви та при цьому зазначає, що суд не взяв до уваги представлену довідку Маневицької ЦРЛ №0675/01-06/2-14 від 20.05.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. При проведенні відповідачем зустрічної перевірки в Маневицькій ЦРЛ працівниками лікарні були надані первинні документи: накази на прийом і звільнення, щорічні відпустки, штатний розпис, особові рахунки, надбавка 15% за шкідливі умови праці до основної зарплати. Хоча представник відповідача і визнав, що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні та надані в повному обсязі, однак зазначив, що основними первинними документами, з яких можливо встановити роботу протягом повного робочого дня та характер виконуваної роботи являються посадова інструкція та табелі виходу на роботу за 1977-1988 роки. Вважає таке твердження відповідача абсурдним та неправомірним.

Крім того зазначає, що суд не звернув уваги на доводи того, що посадова інструкція та табелі виходу на роботу не можуть являтися первинними документами, оскільки згідно зі статтею 43 Переліку типових документів (наказ Міністерства юстиції України 12.04.2012 № 578/5) посадові та робочі інструкції працівників організації зберігаються протягом 5 р. (після заміни новими), а отже, в період роботи з 26.08.1977 року по 02.03.1988 року законодавством в галузі охорони здоров'я не було передбачено будь-яких посадових інструкцій та положень. Апелянт до апеляційної скарги додала довідку Маневицької ЦРЛ № 0135/01-06/2-15 від 28.01.2015р., накази №212 від 26.08.1977р. та №49 від 01.03.1988р., які просить взяти до уваги в порядку ч.4 ст. 187 КАС України.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі документальними доказами у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст.197 КАС України та згідно ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини сторін регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, Порядком застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій та показників при нарахуванні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 26.08.1977 року по 02.03.1988 року працювала санітаркою рентгенкабінету в Маневицькій центральній районній лікарні. З 15.06.2002 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області та отримує пенсію за віком.

27.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась в управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі із заявою про проведення перерахунку її пенсії по стажу згідно Списку №1. В підтвердження права на проведення перерахунку пенсії позивач надала довідку Маневицької ЦРЛ № 0675/01-06/2-14 від 20.05.2014 року, в якій зазначено період її роботи, що зараховується до спеціального стажу, посаду, яку вона займала, характер виконуваної нею роботи, а також розділ, підрозділ, пункт, найменування списку та його номер, до якого включається цей період роботи, первинні документи на час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Розпорядженням Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі №5 від 05.06.2014 року позивачу у проведенні перерахунку її пенсії відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що належних доказів у підтвердження обставин, що мають значення для вирішення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано та в судовому засіданні під час розгляду справи не представлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестацій робочих місць: чоловіки -після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно ст. 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і вважкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи.

Згідно п.8 Порядку №383 при визначенні права на пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Список №1 і Список №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Із Списку виробництв, професій і посад, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, до 1.01.1992 року вбачається, що правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 користувались санітарки, зайняті в рентгенівських кабінетах і лабораторіях, а також рентген-відділеннях, за умови безпосередньої зайнятості протягом повного робочого дня в цих відділеннях (кабінетах).

Пунктом 2 Порядку №383 встановлено, що під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи на час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року.

Відповідно до розділу IV «Приймання, оформлення та розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів дія призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Перевіряючи досліджену судом першої інстанції представлену позивачем довідку Маневицької ЦРЛ № 0675/01-06/2-14 від 20.05.2014 року на підтвердження стажу роботи ОСОБА_1, який дає право на пільгову пенсію за Списком №1, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що з метою перевірки достовірності видачі вказаної довідки про період роботи за Списком №1 ОСОБА_1 спеціалістами управління була проведена зустрічна перевірка, під час якої опрацьовувались документи, які були надані працівниками ЦРЛ, а саме: накази на прийом і звільнення, щорічні відпустки, штатний розпис, особові рахунки, надбавка 15% за шкідливі умови праці до основної зарплати. За результатами перевірки був оформлений акт зустрічної перевірки документів про стаж роботи, де вказаний перелік документів, наданих для перевірки, та результат перевірки. Працівники Маневицької ЦРЛ в акті перевірки підтверджували, що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі і додаткових (інших) документів, що свідчать про діяльність підприємства та по яких можна підтвердити безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у рентген-кабінеті ОСОБА_1 немає. Через відсутність первинних документів про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у рентгенкабінеті розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі від 05.06.2014р. №6 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії по стажу згідно Списку №1.

Суд критично оцінює відомості, зазначені у довідці Маневицької ЦРЛ №0375/01-06-2-14 від 20.05.2014р. щодо характеру виконуваної ОСОБА_1 роботи в Маневицькій ЦРЛ в період з 26.08.1977р. по 02.03.1988р. та часу протягом робочого дня в шкідливих умовах праці, у якій зазначено, що позивач працювала повний робочий день і виконувала роботу санітарки рентгенкабінету, зокрема, проводила щоденне вологе прибирання приміщення, підготовку кабінету до прийому хворих, допомагала рентгенлаборанту в приготуванні барійової суміші, контрастних речовин і хімреактивів для обробки рентгенівських плівок.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі зібраних та проаналізованих у справі докази колегія суддів не може визначити характер та шкідливі умови праці ОСОБА_1 на посаді санітарки рентгенкабінету в спірних період, які б вказували на безпосередню зайнятість в шкідливих умовах протягом повного робочого дня.

Таким чином, інформація, яка викладена в представленій позивачем довідці Маневицької ЦРЛ № 0675/01-06/2-14 від 20.05.2014 року є не повною щодо характеру здійснення виконуваної ОСОБА_1 роботою та не підтверджується належними первинними документами, що стосується часу виконання роботи (безпосередньої зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах), на підставі яких мала б бути видана зазначена довідка.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок щодо неможливості встановити чи працювала позивач в шкідливих умовах, які дають право на отримання пенсії за Списком № 1, у спірний період в Маневицькій ЦРЛ протягом повного робочого дня та характер виконуваної нею роботи на посаді санітарки рентгенкабінету.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

Окрім цього, користуючись правом відповідно до ч.4 ст. 187 КАС ОСОБА_1 додала до апеляційної скарги довідку Маневицької ЦРЛ № 0135/01-06/2-15 від 28.01.2015 року та накази про зарахування на посаду №212 від 26.08.1977 року, про звільнення від займаної посади №49 від 01.031988 року, які просить суд апеляційної інстанції взяти до уваги.

Відповідно до ч. 4 ст. 187 КАС України якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.

На обґрунтування причин, якої ці докази не були надані в суді першої інстанції, особа, яка подала апеляційну скаргу, вказала, що вказаної довідки та наказів для суду раніше не надала за відсутності такої потреби, оскільки працівники Маневицької ЦРЛ запевнили мене, що пільгові пенсії призначаються на підставі довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що таке обґрунтування є неповажним та безпідставним в силу того, що за правилами ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а тому до уваги його не приймає.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач діяв на підставі законодавства та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 22.01.2015 року у справі №164/1993/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко