Справа № 2а-7868/10/0870
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2010 року 10:55 Справа № 2а-7868/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садового І.В.,

при секретарі судового засідання Сірик К.Л.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

свідка: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Фізичної особи підприємця ОСОБА_4

до: Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя

про: визнання протиправними рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.08.2010 № в частині та рішення про застосування фінансових санкцій від 30.08.2010 №

ВСТАНОВИВ:

06.10.2010 Фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.08.2010 № в частині 4 662 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій від 30.08.2010 №.

Ухвалою суду від 07.10.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-7868/10/0870, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд на 21.10.2010. У судових засіданнях оголошувалась перерва до 05.11.2010.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 05.11.2010 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові та додаткових поясненнях. Зазначає, що позивачем порушено встановлений законодавством порядок проведення перевірок. Висновок відповідача про порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон про РРО) спростовується наданими йому документами, а саме книгою обліку доходів та витрат позивача та накладними, які свідчать про придбання ТМЦ та є підставою для їх оприбуткування. Крім того, порядок обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації законодавчо не встановлений. Зазначене призвело до прийняття відповідачем незаконного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 30.08.2010 (в частині 4 662 грн.). В частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 85 грн. за порушення вимог п.11 ст.3 Закону про РРО в частині невикористання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів, та обліку їх кількості при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій позивач не оскаржує спірне рішення. Висновок про порушення позивачем вимог ст.152 Закону про РРО також є безпідставним, оскільки позивачем було прийнято рішення про повну заборону куріння в приміщенні належній йому закусочній, про що над стойкою бару розміщена відповідна наочна інформація, яка складається з графічного знаку та відповідного тексту. Отже, рішення про застосування фінансових санкцій № від 30.08.2010 також є протиправним. Просить позов задовольнити.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях. Зазначає, що перевірка проведена з дотриманням норм діючого законодавства, висновки перевіряючих про порушення позивачем п.11, п.12 ст.3, ст.6 Закону про РРО, ч.ч.4, 5, 7, 8 ст.152 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР є обґрунтованими, а тому спірні рішення є цілком правомірними. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивач заявив клопотання про допит в якості свідка бармена ОСОБА_3, яка була присутні при проведенні перевірки.

Відповідач заперечив проти допиту свідка.

Клопотання позивача задоволено, ОСОБА_3 було допитано в якості свідка.

З пояснень свідка вбачається, що вона знаходиться в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 та працює барменом у закусочній, що знаходиться за адресою: вул.Історична, буд.20 (приміщення №2). 11.08.2010 до закусочної зайшли чоловік та жінка, які зробили замовлення, а саме, 100 грм. вина білого напівсолодкого «Буссо», 1 чашку кави та 1 чашку «Капучино». Після чого вона роздрукувала фіскальний чек та віднесла замовлення до столу клієнтів. Чоловік та жінка назвалися перевіряючими та надали для огляду посвідчення. На запитання перевіряючих, чи курять у закусочній вона дала пояснення, що в закусочній не курять. Табличка «у нас не курят» знаходиться над барною стойкою.

З направленнями та наказом на перевірку вона не була ознайомлена. Зазначає, що фактично не допускала до перевірки перевіряючих. Незважаючи на це, вказаними співробітниками було проведено обстеження РРО, перерахування готівки в касі та опис товарів.

Як встановлено матеріалами справи, 11.08.2010 спеціалістами Державної податкової адміністрації у Запорізькій області було проведено перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці закусочної, що знаходиться за адресою: вул.Історична, буд.20 (приміщення № 2) та належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4.

За наслідками перевірки 11.08.2010 співробітниками ДПА у Запорізькій області було складено акт перевірки, реєстраційний номер за місцем здійснення діяльності субєкта господарювання №0166/08/00/23/НОМЕР_1. Дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем державної реєстрації субєкта господарювання 20.08.2010.

Від підписання акту перевірки бармен ОСОБА_3 відмовилась.

Акт перевірки був направлений до ДПІ в Заводському районі м.Запоріжжя, яка разом з листом від 20.08.2010 №5111/10/23712 надіслала другий його екземпляр позивачу 26.08.2010, що підтверджується штемпелем відділення зв'язку на конверті з поштовою відправленням.

В листі відповідач пропонував позивачу зявитися 30.08.2010 о 14 год. до ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя для надання вмотивованих пояснень та документів, зазначених в п. 4.4 акта, а саме:

- другий примірник акту перевірки від 11.08.2010;

- реєстраційне посвідчення РРО, довідку про опломбування РРО;

- книгу обліку доходів та витрат підприємця;

- накладні на товар з 01.01.2010;

- контрольні стрічки з 01.01.2010.

Зазначений лист та примірник акту був отриманий позивачем 30.08.2010, що підтверджується довідкою відділення поштового зв'язку №9 від 29.09.2010 про вручення поштового відправлення №093.

Матеріалами справи також встановлено, що лист від 20.08.2010 №5111/10/23712 з викликом на 30.08.2010 направлено на адресу позивача лише 26.08.2010.

Як пояснив позивач оскільки вказаний лист від 20.08.2010 №5111/10/23712 був отриманий позивачем пізніше, зазначеного в ньому терміну явки до ДПІ, позивач з'явився до відповідача наступного дня - 31.08.2010 разом з витребуваними документами. Копії цих документів із супровідним листом від 31.08.2010 були передані в канцелярію відповідача, про що свідчить відповідний штамп на другому екземплярі листа.

Перевіркою встановлені порушення:

- п.11 ст.3 Закону про РРО, а саме невикористання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів, та обліку їх кількості при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій;

- п.12 ст.3, ст.6 Закону про РРО, а саме порушено встановлений порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 2 331 грн.;

- ч.ч. 4, 5, 7, 8 ст. 152 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме відсутня наочна інформація із змістом «Куріння заборонено» та інформація із змістом «Місце для куріння», яка вказує на спеціально відведені для куріння місця.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя прийняті рішення від 30.08.2010 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 4 747 грн. застосованих з посиланням на Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 3400 грн. застосованих з посиланням на Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями), а саме:

- пункт 6 статті 17 Закону про РРО у розмірі 85 грн.(17,0 грн. х 5 кр.р.)

- статті 21 Закону про РРО у розмірі 4 662 грн. (2331 грн. х 2 кр. р.);

- статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР у розмірі 3 400 грн.

Зазначені рішення були надіслані ФОП ОСОБА_4 листом ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя від 30.08.2010 №4825/10/23-713, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Не погодившись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач не оспорює зазначене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.08.2010 № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 85 грн. за порушення п.11 ст.3 Закону про РРО.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень Закону про РРО контроль за застосуванням РРО здійснюється податковими органами у вигляді планових і позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно з п.2 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль: за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

Відповідно до ст.111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Згідно з ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст.112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як було встановлено матеріалами справи та поясненнями свідка, податківцями до перевірки не були надані направлення та наказ на перевірку у звязку з чим перевіряючих фактично не було допущено до перевірки.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 30.08.2010 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4 662 грн. відповідно до ст.21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суд зазначає наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону про РРО суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону про РРО передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спосіб оподаткування доходів за загальноприйнятою системою оподаткування, для забезпечення правильного визначення оподатковуваного доходу зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат за формою N10 (додаток 10 до Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницької діяльності затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції №12 від 21.04.1993) з відображенням протягом робочого дня всіх одержуваних доходів.

На даний час жодним нормативно-правовим актом України не передбачений порядок ведення обліку товарних запасів фізичною особою підприємцем та його обовязок мати первинні документи та накладні на товар.

Відповідно до ст.21 Закону про РРО, якою керувався відповідач при прийнятті рішення, фінансова санкція застосовується до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання. При цьому фінансова санкція застосовується у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації.

Таким чином, обовязковою умовою притягнення до юридичної відповідальності є порушення встановленого законодавством порядку обліку товарів, в результаті якого виявлено не обліковані (не оприбутковані) товари.

На виконання ст.9 Закону про РРО Постановою Кабінету Міністрів України №1269 від 26.09.2001 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» (надалі Постанова №1269) затверджено Порядок ведення книги обліку доходів і витрат.

Згідно з п.5 Постанови №1269 та форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи субєкти підприємницької діяльності протягом календарного року субєктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, повязаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг).

Тобто, форма Книги обліку доходів і витрат не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Таким чином, законодавством України визначено порядок ведення доходів і витрат субєктами малого підприємництва-фізичними особами, але не обліку товарів і тому Книга обліку доходів і витрат до Закону про РРО відношення не має.

Аналогічних висновків щодо відсутності законодавчо встановленого порядку обліку товарів та щодо неможливості встановлювати такий порядок чи змінювати законодавство листами ДПА дійшло і Міністерство юстиції України в листі від 19.05.2010 № 6091-0-4-10-20.

Крім того, визначальною підставою для застосування фінансових санкцій, згідно ст.21 Закону про РРО, є встановлення контролюючим органом не облікованого товару.

Як вбачається з рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.08.2010 № 000219237/0 його прийнято на підставі акту перевірки від 20.08.2010, в якому зроблені висновки про порушення п.12 ст.3 Закону про РРО.

Між тим, акт перевірки не містить в собі відомостей про встановлення посадовими особами ДПІ не облікованого товару, що є підставою для визначення фінансових санкцій у порядку, передбаченому ст.21 Закону.

На підставі викладеного суд вважає неправомірним нарахування штрафних санкцій у розмірі 4 662 грн. за порушення п.12 ст.3 Закону про РРО.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 30.08.2010 за порушення позивачем вимог ст. 152 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині не обладнання спеціально відведених для куріння місць та нерозміщення передбаченої законом наочної інформації, у розмірі 3 400 гривень.

Висновок про порушення позивачем вимог ст.152 цього Закону зроблено відповідачем на підставі даних акту перевірки, в п.3 п.2.2.14 якого зазначено, що в закусочній по вул. Історичній, буд. 20, прим. № 2 відсутня наочна інформація із змістом «куріння заборонено» та інформація із змістом «місце для куріння», яка вказує спеціально відведені для куріння місця.

Суд вважає, що застосування до позивача фінансових санкцій з зазначених вище підстав є безпідставним виходячи з наступного.

Стаття 152 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлює обмеження щодо споживання тютюнових виробів.

Зокрема, п.1 ч.3 цієї статті забороняє куріння у закладах громадського харчування, крім спеціально відведених для цього місць. При цьому у місцях та закладах, де куріння заборонено, має бути розміщена наочна інформація про заборону куріння.

У спеціально відведених для куріння місцях розміщується наочна інформація, яка складається із відповідного графічного знака та тексту такого змісту: «Місце для куріння. Куріння шкодить Вашому здоров'ю!».

У закладах громадського харчування відводиться не менше 50 відсотків площі торгових залів таких закладів для обслуговування осіб, які не курять.

Власник або уповноважені ним особи чи орендарі відповідних споруд, окремих приміщень зобов'язані відвести спеціальні місця для куріння, обладнані витяжною вентиляцією чи іншими засобами для видалення тютюнового диму, а також розмістити наочну інформацію про розташування таких місць та про шкоду, яку завдає здоров'ю людини куріння тютюнових виробів.

У місцях для куріння має бути розміщено прямокутний графічний знак із текстом такого змісту: «Місце для куріння» та інформація про шкоду, яку завдає здоров'ю людини куріння тютюнових виробів, із текстом такого змісту: «Куріння шкодить Вашому здоров'ю!».

Як зазначено в акті перевірки, позивачем порушено вимоги ч. ч. 4, 5, 7, 8 ст. 152 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме в торговому залі не розміщено наочну інформацію про заборону куріння, а також відсутня наочна інформація, яка б вказувала на відведені для куріння місця.

Як було встановлено матеріалами справи, позивачем було прийнято рішення про повну заборону куріння в приміщенні належній йому закусочній, про що над стойкою бару розміщена відповідна наочна інформація, яка складається з графічного знаку та відповідного тексту. Зазначене підтверджується матеріалами фотозйомки частини торгового залу, які додаються до цієї позовної заяви та показаннями свідка.

Як пояснив позивач, оскільки куріння в приміщенні закусочної заборонено, наочна інформація про відведені для куріння місця в торговому залі не розміщувалась.

Отже висновок відповідача про порушення позивачем вимог ст.152 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є безпідставним, застосування фінансових санкцій до позивача є необґрунтованим, а рішення про застосування фінансових санкцій № від 30.08.2010 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним спірного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.08.2010 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4 662 грн. за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР та рішення про застосування фінансових санкцій від 30.08.2010 №.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Керуючись ст.ст.94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.08.2010 № в частині 4 662 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій від 30.08.2010 № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.08.2010 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4 662 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя про застосування фінансових санкцій від 30.08.2010 №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 (вул.Історична, буд.122, м.Запоріжжя, 69009, код ЄДРОПОУ НОМЕР_1) 6 (шість) грн. 80 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Садовий

Постанова складена у повному обсязі 10.11.2010