Справа № 820/9034/15
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 р.Справа № 820/9034/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015р. по справі № 820/9034/15

за позовом ОСОБА_1

до Харківського апеляційного господарського суду

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського апеляційного господарського суду про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погодившись з даною постановою суду, ОСОБА_1 (далі - позивач) подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки та не враховано при винесенні оскаржуваного рішення підстави, на які посилається позивач у позовній заяві.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що в результаті бездіяльності Вищої ради юстиції та Верховної Ради України, її було звільнено майже через півтора року після подання заяви про відставку, а саме 03.08.2015 р. За цей період до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" було внесено зміни, які суттєво погіршали матеріальне забезпечення суддів, особливо тих, що не були звільнені у встановлений законом строк, Враховуючи, що ЗУ №1166-VII від 27.03.2014р., яким ст.. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" було виключено, вступив в дію з 01.04,2014 р., а звільнити позивача повинно було до вступу цього закону в силу, позивач в цих діях своєї вини не вбачає, а тому вважає що повинна була бути нарахована та сплачена вихідна допомога в розмірі 10 місячних заробітних плат із розрахунку місячної заробітної плати, яка передувала даті, коли позивача повинно було бути звільнено. Також позивач зазначає, що, в наказі Харківського апеляційного господарського суду № 39-к від 03.08.2015 р про відрахування позивача зі штату суду у зв'язку з поданням заяви про відставку, зазначено тільки про виплати ОСОБА_1, компенсації за невикористані відпустки і не зазначено про виплату вихідної допомоги.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Постановою Верховної ради України про призначення заступників голів та арбітрів арбітражних судів України від 19.06.1992 року №2486-ІІІ, ОСОБА_1 призначено арбітром арбітражного суду Харківської області.

Постановою Верховної ради України про обрання суддів від 12.07.2001 року №2669-ІІІ ОСОБА_1 обрано на посаду судді безстроково.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 16.07.2015 року №636-VІІІ про звільнення суддів, ОСОБА_1 звільнено у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 року №39-к про відрахування судді, відраховано суддю Кравець Тетяну Василівну зі штату Харківського апеляційного господарського суду 05 серпня 2015 року у зв'язку з поданням заяви про відставку, відповідно до статті 120 Закону України "Про судоустрій статус суддів", статті 38 Кодексу законів про працю України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дії Харківського апеляційного господарського суду щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у відповідності до ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" а також зобов'язання Харківський апеляційний господарський суд нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, з розрахунку місячної заробітної плати за період з червня 2013 р. по березень 2014 р., є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком сулу першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 111 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя суду загальної юрисдикції може бути звільнений з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, визначених частиною п'ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Як вбачається з обставин, викладених в позовній заяві, позивачка 22.01.2014 року подала до Верховної Ради України та Вищої ради юстиції відповідно до норм чинного законодавства заяву про відставку у зв'язку з наявністю необхідного стажу роботи, встановленого Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Вищої ради юстиції № 46/0/15-15 від 18 червня 2015 року було вирішено внести подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Харківського апеляційного господарського суду, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до ст. 126 Закону України "Про судоустрій і статус судів" суддя звільняється з посади за віком з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п'яти років.

Проте ч. 4 ст. 113 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає, що у разі якщо суддю з будь-яких причин не звільнено з посади, він не може здійснювати свої повноваження щодо здійснення правосуддя з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п'яти років.

Відповідно до ст. 122 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок.

Відповідно до ст. 122 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Проаналізувавши норми вищезазначеного Закону України "Про судоустрій і статус суддів", колегія суддів зазначає, що досягнення суддею шістдесяти п'яти років є лише підставою для припинення його повноважень щодо здійснення правосуддя, але звільняється він лише у відповідному порядку постановою Верховної Ради України.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку Харківського апеляційного господарського суду, зарахування суддів до штату суду та виключення їх зі штату здійснюється відповідно до Конституції України, діючого трудового законодавства, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" на підставі наказу, що видається головою суду згідно акту про обрання, переведення на посаду судді чи звільнення з посади судді.

Відповідно до статі 38 Кодексу законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Розірвання трудового договору означає припинення трудових правовідносин одностороннім волевиявленням. Оскільки розірвати трудовий договір Харківський апеляційний господарський суд може лише на підставі Постанови Верховної Ради України, то до моменту ухвалення вищезазначеної постанови позивач перебуває в штаті суду на посаді судді Харківського апеляційного господарського суду та за свою працю отримує щомісячно заробітну плату відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що досягнення суддею шістдесяти п'яти років, не є датою його звільнення з посади судді, а є лише датою припинення його повноважень щодо здійснення правосуддя;

- повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді;

- судді відраховуються зі штату лише на підставі акту про обрання, переведення на посаду судді чи звільнення з посади судді, а тому до цього часу вони перебувають у трудових відносинах з роботодавцем та відповідно до чинного законодавства отримують гідну заробітну плату;

- на момент звільнення позивача з посади судді, набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" в новій редакції від 01.04.2015 року, в якому виключено 27.03.2014 року статтю 136, яка передбачає виплату судді, який пішов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дії Харківського апеляційного господарського суду щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у відповідності до ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" а також зобов'язання Харківський апеляційний господарський суд нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, з розрахунку місячної заробітної плати за період з червня 2013 р. по березень 2014 р., є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає такими що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015р. по справі № 820/9034/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 09.11.2015 р.