Справа № 816/1534/15
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р.Справа № 816/1534/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Доршенко Д.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» до Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

У травні 2015 року позивач, спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія» (далі по тексту СП «Полтавська газонафтова компанія»), звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків (далі - МГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП) щодо не зарахування СП «Полтавська газонафтова компанія» суми надміру сплаченого податку на прибуток у зв'язку зі сплатою авансових внесків при виплаті дивідендів у 2014 році (54.743.286 грн) у зменшення авансових внесків з податку на прибуток за жовтень 2015 року - травень 2015 року;

- зобов'язати відповідача зарахувати СП «Полтавська газонафтова компанія» суми надміру сплаченого податку на прибуток у зв'язку зі сплатою авансових внесків при виплаті дивідендів у 2014 році (54.743.286 грн) у зменшення авансових внесків з податку на прибуток за жовтень 2015 року - травень 2016 року зі здійсненням відповідних коригувань даних в інтегрованій картці платника податків СП «Полтавська газонафтова компанія».

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на положення абзацу 5 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України СП «Полтавська газонафтова компанія» зазначає, що він має право зменшити суму щомісячних авансових внесків з податку на прибуток на суму сплачених дивідендних авансових внесків з податку (у тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів). На думку позивача, оскільки щомісячні авансові внески і дивідендні авансові внески є за своєю суттю платежами з одного податку - податку на прибуток, сума надміру сплаченого податку на прибуток у зв'язку зі сплатою дивідендних авансових внесків повинна зараховуватись у рахунок зобов'язань зі сплати щомісячних авансових внесків з цього податку автоматично, тобто, без подання відповідної заяви платником податків. Однак, відповідач, відмовив СП «Полтавська газонафтова компанія» у зарахуванні дивідендних авансових внесків за 2014 рік (54.743.286,00 грн) у рахунок зобов'язань зі сплати щомісячних авансових внесків у наступний період.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року адміністративний позов СП «Полтавська газонафтова компанія» задоволено.

визнано протиправною бездіяльність МГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП щодо незарахування суми надміру сплаченого податку на прибуток у зв'язку зі сплатою авансових внесків при виплаті дивідендів у 2014 році (54.743.286 грн) у зменшення авансових внесків з податку на прибуток за жовтень 2015 року-травень 2016 року;

зобов'язано МГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП зарахувати суми надміру сплаченого податку на прибуток у зв'язку зі сплатою авансових внесків при виплаті дивідендів у 2014 році (54.743.286 грн) у зменшення авансових внесків з податку на прибуток за жовтень 2015 року-травень 2016 року зі здійсненням відповідних коригувань даних в інтегрованій картці платника податків СП «Полтавська газонафтова компанія».

Судове рішення мотивовано тим, що сума авансових внесків, сплачених позивачем при виплаті дивідендів, у розмірі 54.743.286,00 грн може бути використана платником податків на зменшення авансових внесків з податку на прибуток майбутніх податкових періодів, зокрема, у жовтні 2015 року-травні 2016 року.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, МГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову СП «Полтавська газонафтова компанія» у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що СП «Полтавська газонафтова компанія» 19 березня 2015 року подано до Центрального офісу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (уточнюючу), а.с. 15-18), у рядку 22 якої вказано суму нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), нараховану за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду, що має бути сплачена за місцезнаходженням юридичної особи у розмірі 54.743.286,00 грн.

Авансові внески у зв'язку з виплатою дивідендів у звітному (податковому) періоді (рядок 13.3 Додатку ЗП Декларації) - 54.743.28 грн (а.с. 19).

Спір щодо правильності розрахунку суми авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів та сплати позивачем вказаної суми коштів до бюджету між сторонами відсутній.

Сторонами не заперечується та обставина, що податкова декларація з податку на прибуток СП «Полтавська газонафтова компанія» за 2014 рік прийнята контролюючим органом без зауважень.

Позивач листом від 20 березня 2015 року за вих. №320-Б звернувся до відповідача із заявою про зарахування дивідендних авансових внесків за 2014 рік (54.743.286,00 грн) у рахунок зобов'язань зі сплати щомісячних авансових внесків за: жовтень 2015 року у сумі 3.428.371,00 грн, листопад 2015 року у сумі 4.909.466,00 грн, грудень 2015 року у сумі 4.909.466,00 грн, січень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, лютий 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, березень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, квітень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, травень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн. Залишок незарахованих авансових внесків у сумі 16.948.653,00 грн залишаються на наступні періоди (а.с. 14).

Листом від 16 квітня 2015 року № 9648/10/28-10-20-3-20 відповідач, фактично відмовляючи у здійсненні вказаного зарахування, повідомив СП «Полтавська газонафтова компанія» про лист Міністерства доходів і зборів України №3194/7/99-99-19-03-01-17 від 07 лютого 2014 року, у якому зазначається про неможливість врахування дивідендних авансових внесків у зменшення податку на прибуток (рядок 13.5.1 Додатку ЗП до декларації з податку на прибуток), якщо сума такого податку дорівнює чи є менше суми щомісячних авансових внесків, сплачених впродовж звітного періоду (рядок 13.7 Додатку ЗП до декларації з податку на прибуток). Зазначено про те, що відповідно до розробленого ДФС України алгоритму контролю Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом Мінфіну від 30.12.13 року № 872, подана СП «Полтавська газонафтова компанія» декларація з податку на прибуток за 2014 рік (від 25.02.2015 року № ) автоматично рознесена до інтегрованої картки платника податку (далі ІКПП) по кодам платежів 1021000 та 11024000, а саме:

- значення рядка 20 «Сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежв), що має бути сплачена у звітному (податковому) періоді за місцезнаходженням юридичної особи - платника консолідованого податку» в сумі 54.743.286 грн відображено в ІКПП з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11021000);

- значення рядка 14 в сумі 82.576.749 грн зменшено на значення рядка 13.5.1 додатку ЗП в сумі 54.743.286 грн та різниця в сумі 27.833.463 грн відображається в ІКПП по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств (КБК 11024000) за умови: значення рядка 13.5.1 Додатка ЗП не може перевищувати значення (рядок 11 + рядок 12 + сума податку прибуток від операції з торгівлі цінними паперами - (рядок 13.1 + рядок 13.2 + рядок 13.6 + рядок 13.7 Додатка ЗП до рядка 13)(а.с. 12-13).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки сума авансових внесків, сплачених у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), перевищує суму податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, тому платник податку може зменшувати суми щомісячних авансових внесків з даного податку, які підлягають сплаті у жовтні 2015 року - травні 2016 року, на суму такого перевищення до повного її погашення.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» №5083-VI від 5 липня 2012 рокуплатники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Пунктом 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до п. 57.1 Податкового кодексу України, мають сплачувати у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку.

Відповідно до підпункту 153.3.1 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 152 цього Кодексу, чи ні.

Згідно з підпунктом 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Обов'язок з нарахування та сплати авансового внеску з цього податку, за визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу ставкою, покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, є такий емітент або отримувач дивідендів платником податку чи має пільги зі сплати податку, надані цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена в пункті 151.1 статті 151 цього Кодексу (крім платників цього податку, які підпадають під дію статті 156 цього Кодексу).

Підпунктом 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Авансовий внесок із податку, сплачений у зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід'ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється при репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) (підпункт 153.3.8 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України).

Водночас, Законом України від 4 липня 2013 року №403-VII, що набрав чинності 4 серпня 2013 року, до Податкового кодексу України внесено зміни, які дозволяють платникам податків враховувати сплату авансового внеску під час виплати дивідендів в оплату щомісячних авансів з податку на прибуток.

Так, після доповнень згідно із цим Законом до Податкового кодексу України у його абзацах п'ятому та шостому пункту 57.1 статті 57 встановлено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом. Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Згідно абз. 2 п. 25 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (в чинній редакції після змін, внесених згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року N 71-VIII) сума перевищення авансового внеску з податку на прибуток підприємств, попередньо сплаченого платником до дати набрання чинності розділом III цього Кодексу у зв'язку із нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 7.8.2 пункту 7.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», над сумою податкових зобов'язань з цього податку такого платника, що утворилася станом на дату набрання чинності розділом III цього Кодексу, враховується в майбутніх податкових періодах відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що внесені до Податкового кодексу України зміни прямо дозволяють зменшити щомісячні аванси з податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів як в поточному, так і в попередніх періодах та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, сума авансових внесків, сплачених позивачем при виплаті дивідендів, у розмірі 54.743.286,00 грн може бути використана платником податків на зменшення авансових внесків з податку на прибуток майбутніх податкових періодів, зокрема, у жовтні 2015 року-травні 2016 року.

Як підтверджено залученою до матеріалів справи копією податкової декларації з податку на прибуток СП «Полтавська газонафтова компанія» за 2014 рік, розмір авансового внеску зі сплати податку на прибуток протягом листопада 2015 року-травня 2016 року становить 4.909.466,00 грн.

Таким чином звітною річною декларацією за 2014 рік, поданою 19 березня 2015 року позивачем самостійно сформована сума авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів, що має бути сплачена у звітному податковому періоді (рядок 20) та визначено суму авансових внесків, що підлягає сплаті щомісячно (рядок 23).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що викладене у заяві від 20 березня 2015 року за вих. №320-Б прохання про зарахування дивідендних авансових внесків за 2014 рік (54743286,00 грн) у рахунок зобов'язань зі сплати щомісячних авансових внесків за:жовтень 2015 року у сумі 3.428.371,00 грн, листопад 2015 року у сумі 4.909.466,00 грн, грудень 2015 року у сумі 4.909.466,00 грн, січень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, лютий 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, березень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, квітень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн, травень 2016 року у сумі 4.909.466,00 грн; залишок незарахованих авансових внесків у сумі 16.948.653,00 грн залишаються на наступні періоди є правомірним та обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності посилання в обґрунтування відповідачем своєї позиції на лист Міністерства доходів і зборів України від 07 лютого 2014 року №3194/7/99-99-19-03-01-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік», оскільки зазначений лист не є нормативно-правовим актом, а тому, не є обов'язковим до застосування.

Крім того, у даному листі зазначено про декларацію з податку на прибуток підприємства, форму якої затверджено наказом Мінфіну від 28 вересня 2011 року №1213, тоді як позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства, форму якої затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 30 грудня 2013 року № 872.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вимог позивача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України не надав судам першої та апеляційної інстанції достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки щодо спірних відносин.

Аналізуючи вищезазначене в його сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені апеляційної скарги і залишення оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 02 листопада 2015 року