Справа № 122/10378/12
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/28596/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, третя особа - приватне акціонерне товариство «Пневматика» про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду її роботи з 1 вересня 1988 року по 3 лютого 1995 року заливальником компаундами на Сімферопольському промисловому об'єднанні «Пневматика» (правонаступник - приватне акціонерне товариство «Пневматика») та призначенні пенсії на пільгових умовах;

зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи періоду її роботи з 1 вересня 1988 року по 3 лютого 1995 року заливальником компаундами на Сімферопольському промисловому об'єднанні «Пневматика»;

зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах з 24 серпня 2008 року.

Постановою Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 30 січня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 1 вересня 1988 року по 3 лютого 1995 року заливальником компаундами на Сімферопольському промисловому об'єднанні «Пневматика» та призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача з 1 вересня 1988 року по 3 лютого 1995 року заливальником компаундами на Сімферопольському промисловому об'єднанні «Пневматика». Зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за віком з дня звернення за призначенням пенсії.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції. Зазначає, що відповідно до наказу орендного підприємства «Сімферопольський завод пневмообладнання» від 21 травня 1997 року № 42 за результатами атестації робочих місць не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівників за професією заливальника компаундами. Результати атестації робочих місць, проведеної у 1997 році, розповсюджуються на 5 років до дати видання зазначеного наказу на підприємстві та період роботи впродовж наступних 5 років (до проведення наступної атестації робочих місць).

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 21 травня 1986 року працювала в Сімферопольському виробничому об'єднанні «Пневматика».

З 1 вересня 1988 року по 3 лютого 1995 року позивач працювала заливальником компаунда, тобто на роботі, що відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (через старість) на пільгових умовах, затвердженого Кабінетом Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

6 листопада 2012 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим із заявою про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XI), передбаченої для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 3 вересня 2012 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 1 вересня 1988 року по 3 лютого 1995 року, оскільки немає результатів атестації робочих місць та уточнюючої довідки про характер пільгової роботи за вказаний період.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як встановлено судом першої інстанції, з наказу орендного підприємства «Сімферопольський завод пневмообладнання» від 21 травня 1997 року № 42 вбачається, що вперше проведена після 21 серпня 1992 року атестація робочих місць на підприємстві, де працювала позивач із шкідливими умовами праці, була у 1997 році. За результатами атестації робочих місць право на пільгове пенсійне забезпечення працівників за професією заливальника компаундами не підтверджено.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року та 14 квітня 2015 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 21-383а14 відповідно), які відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх судів України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки до пільгового стажу позивача може бути зарахований лише період роботи на Сімферопольському виробничому об'єднанні «Пневматика» до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383. Однак зазначений стаж не дає позивачу права на призначення пенсії на пільгових умовах, тому що не складає необхідних 10 років на зазначених роботах, а також не складає його половини для виходу на зазначений вид пенсії із зменшенням віку.

За правилами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року скасувати, залишивши в силі постанову Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 30 січня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.