Справа № 180/3130/15-а
Суддя: Беспальок О. А.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі - ЗАВАДСЬКІЙ А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України у м.Марганці Дніпропетровської області про визнання бездіяльності щодо часткового невиконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року в частині не проведення йому перерахунку доходу за період з 01 січня 2001 року по 23 червня 2009 року у відповідності до ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» неправомірною.

В обґрунтування вимог позову покликається на те, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду задоволено його апеляційну скаргу, серед інших вимог, зобов'язано відповідача провести перерахунок його пенсії з 02 грудня 2013 року та перерахувати його дохід за період з 01 січня 2001 року по 23 червня 2009 року у відповідності до ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», однак дана вимога відповідачем не виконана, а дохід за вказаний період не перераховано. Крім того, просить суд поновити строк звернення до суду з позовом, покликаючись на те, що про порушення свого права довідався з листа УПФ України у м.Марганці від 02 вересня 2015 року, який отримав 30 вересня 2015 року.

В судовому засіданні позивачка позов підтримав, покликаючись на його мотиви, дав аналогічні пояснення. Просить адміністративний позов задовольнити, поновити йому строк звернення до суд з позовом.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області Кисельова О.Є. адміністративний позов заперечила з мотивів, викладених у запереченні. Просила у задоволенні адміністративного позову відмовити та застосувати строки звернення до суду, які позивачем пропущено без поважних причин.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2014 року скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов'язано Управління провести перерахунок його пенсії з 02 грудня 2013 року та перерахувати його дохід за період з 01 січня 2001 року по 23 червня 2009 року у відповідності до ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

З позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що про порушення свого права та невиконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в частині проведення перерахунку його пенсії з 02 грудня 2013 року та перерахувати його дохід за період з 01 січня 2001 року по 23 червня 2009 року у відповідності до ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» він довідався 30 вересня 2015 року з листа Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці № К-1661-02 від 02 вересня 2015 року (а.с.7-8), який він отримав 30 вересня 2015 року.

Суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з позовом у відповідності до ст. 100 КАС України, а покликання позивача та представника відповідача на ст. 267 КАС України суд вважає помилковим.

Позивач стверджує, що постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року в частині зобов'язання Управління провести перерахунок його пенсії з 02 грудня 2013 року та перерахувати його дохід за період з 01 січня 2001 року по 23 червня 2009 року у відповідності до ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» відповідачем не виконана, у зв'язку з чим змушений звернутись до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачені страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок…), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності отриманий ними дохід за відповідний місяць обчислюється за формулою З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу)=(П - сума фактично сплаченого відповідного податку у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях Х Ч - відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку, чинний в межах відповідного періоду) / Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Під час визначення доходу фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності для визначення коефіцієнту заробітної плати (доходу) враховується розмір податку, що сплачує така фізична особа, без збільшення розміру податку, передбаченого законодавством, за членів його сім'ї, які беруть участь у здійсненні цією фізичною особою підприємницької діяльності, та за осіб, які перебувають з нею у трудових відносинах.

У письмових запереченнях Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці наведено приклад обрахунку суму заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 за 2002 рік, з якої сплачено страхові внески і, яка використовується для обчислення пенсії за звітний місяць та становить 78 грн. 75 коп.

За аналогічним нарахуванням було обраховано суму заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески і використовуються для обчислення пенсії за звітний місяць ОСОБА_1 за 2001 рік у сумі - 78 грн. 75 коп., 2002 рік - 78 грн. 75 коп., 2003 рік - 78 грн. 75 коп., 2004 рік - 144 грн. 37 коп., 2005 рік - 262 грн., 253 грн. 56 коп., 144 грн. 37 коп., за 2006 рік - 171 грн. 70 коп., за 2007 рік - 177 грн. 11 коп., за 2008 рік - 177 грн. 11 коп., за 2009 рік - 215 грн. 06 коп., 409 грн. 94 коп., 414 грн. 94 коп., про що свідчать копії індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області проводилась перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 щодо повноти та правильності виконання рішення суду, яким констатовано факт правильності проведення нарахування та виконання постанови суду.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано,; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 КАС України одним з принципів адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів та у доведенні їх переконливості.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області діяло на підставі та в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв'язку з чим, підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 суд не вбачає, оскільки постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 02 грудня 2013 року та перерахування його доходу за період з 01 січня 2001 року по 23 червня 2009 року у відповідності до ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» виконана в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 7-12, 86, 160, 161, 162, 167 КАС України, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною відмовити за пропуском строку звернення до суду з позовом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК