Справа № 404/4969/15-а (2а/404/440/2015)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 404/4969/15-а (2а/404/440/2015)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2015 року по справі № 404/4969/15-а (2а/404/440/2015) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу ДПС з ОПС «Криничанський» Суліми Олександра Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора ДПС взводу ДПС з ОПС «Криничанський» Суліми О.С. (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд постанову від 01.07.2015 року серії ПС № 451621 про притягнення його до адміністративного стягнення за ч 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. визнати такою, що складена з порушенням ряду норм і положень КУпАП, тобто протиправною та скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем не надано жодних доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена не уповноваженою на те особою, без дотримання відповідної процедури її винесення, у позивача не було взято пояснення відносно скоєного адміністративного правопорушення, особа, що винесла постанову повинна при розгляді справи про адміністративне правопорушення розглянути складений протокол та інші матеріали, чого здійснено інспектором не було. Апелянт вказував, що сума штрафу, що визначена постановою про адміністративне правопорушення не відповідає змісту санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, у постанові відсутня юридична адреса відповідача та відповідні печатка органу (посадової особи). Апелянт вказував, що інспектором не було надано доказів порушення ним ПДР, вина не доведена.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції вказував, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута повно, всебічно та обєктивно, відповідно до вимог статей 276, 278, 280 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором ДПС взводу ДПС з ОПС «Криничанський» Сулімою О.С. 01.02.2015 року відносно ОСОБА_3 було складено протокол серії АП 1 № 263621, відповідно до якого, автомобіль Neoplan, державний номер НОМЕР_1, на 152 км. дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварино не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль», проїхав, не зупинившись, чим порушив вимоги п. 3.41 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Встановлено, що 01.02.2015 року, одразу після складання протоколу, Інспектором ДПС взводу ДПС з ОПС «Криничанський» Сулімою О.С. складено постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за встановлені порушення, не виконання вимоги знаку 3.41 (контроль), проїхав дію дорожнього знаку не зупинившись, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина у діях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує проти того, що ним було порушено Правила дорожнього руху, а саме він не зупинився на знак 3.41 (контроль), мотивуючи свої дії тим, що знак ним не було помічено.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не заперечував своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів вказує на наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, не виконання вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», проїхав дію знаку не зупинившись.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2015 року по справі № 404/4969/15-а (2а/404/440/2015) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук