Справа № 686/1576/15-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/1576/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Козак О.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

05 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.,

суддів: Боровицького О.А., Сушка О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника позивача: ОСОБА_2;

представника третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лісовогринівецької сільської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Лісовогринівецької сільської ради, виконавчого комітету Лісовогринівецької сільської ради, треті особи - Відділ охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області, Управління культури, національностей, релігії та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, ОСОБА_5 про скасування рішення виконавчого комітету,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Лісовогринівецької сільської ради, виконавчого комітету Лісовогринівецької сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність викладених в постанові висновків дійсним обставинам справи, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представники позивача та третьої особи заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Позивач, представники відповідачів та третіх осіб - Відділу охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області та ОСОБА_5 - в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач та третя особа - ОСОБА_5 - подали до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, однак, у зв'язку з тим, що їх явка в судове засідання обов'язковою не визнавалася, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання та можливості розгляду справи за участю осіб, які з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 10.06.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10. укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0000гектар, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Лісовогринівецька сільська рада, "за межами населеного пункту", цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (а.с. 114-115). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22800661 від 10.06.2014 року вказаним приватним нотаріусом було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на дану земельну ділянку (а.с. 113).

09.12.2014 року ОСОБА_4 продав частину земельної ділянки площею 0,17 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Лісові Гринівці, надану йому для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_8 (а.с. 132-133).

Рішенням виконавчого комітету Лісовогринівецької сільської ради № 01 від 16.09.2014 року "Про припинення робіт на території пам'ятки археології та в зонах її охорони" вирішено власникам земельних ділянок, що розташовані в урочищах "Камінь" та "Торцовий горб" на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району с. Лісові Гринівці в межах території об'єктів археології, гнізда багатошарових поселень, земель охорони та режимів їх використання, а саме ОСОБА_4, припинити проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на належній йому земельній ділянці (а.с. 12).

Рішенням 31-ої чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 17.09.2014 року № 01 "Про припинення робіт на території пам'яток археології та в зонах їх охорони на території Лісовогринівецької сільської ради" заборонено проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на територіях виявлених об'єктів археології по всій території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району власникам земельних ділянок, які знаходяться в межах та охоронних зонах об'єктів археології (а.с. 13).

Не погодившись із вищезазначеними рішеннями, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття оскаржуваних рішень суперечить вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Згідно з розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 18.05.1999 року №194/99-р "Про взяття на державний облік пам'яток та нововиявлених об'єктів археології" внесено до переліку пам'яток історії та культури місцевого значення пам'ятки археології згідно з додатком № 1 та взято до відома складені управлінням культури облдержадміністрації переліки нововиявлених об'єктів археології та історичних населених пунктів Хмельницької області, які мають пам'ятки історії і культури, проекти планування, забудови і реконструкції яких підлягають погодженню з органами охорони пам'яток (додатки 2,3).

Відповідно до додатку №2 вказаного розпорядження в переліку нововиявлених об'єктів археології Хмельницької області є поселення №№ 1,5,6,7 розташовані на території с. Лісові Гринівці.

29.12.2011 року між Відділом охорони пам'яток, історії та культури у Хмельницькій області та Лісовогринівецькою сільською радою було укладено два охоронних договори, згідно з якими остання взяла на себе зобов'язання щодо охорони об'єктів археології: поселення 5 (розташоване за 0,6 км на південний захід від села, уроч. Камені) та поселення 6 (розташоване за 1 км на південний захід від села) (а.с.86-93).

Виконавчий комітет Лісовогринівецької сільської ради листами №№281-282 від 16.09.2014 року повідомив Відділ охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області та Управління культури, національностей та релігій Хмельницької ОДА про порушення режиму використання об'єктів археології ОСОБА_4 в урочищі «Камені», та просили заборонити, спираючись на охоронні договори від 29.12.2011 року, проведення будь-яких земляних та будівельних робіт, а винних осіб притягнути до відповідальності.

Вважаючи, що позивачем порушено режим використання об'єктів археології на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, відповідачі винесли рішення, якими заборонили проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на такій ділянці.

В подальшому 18.09.2014 року Управлінням культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації було видано припис № 30 Голові Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району негайно зупинити ведення земляних робіт на щойно виявленому об'єкті археології - Поселення багатошарове (трипільська культура УІ-ІІІтис. до н.е., черняхівська культура ІІІ-УІст.) с.Лісові Гринівці Хмельницького р-ну, урочище "Камені"(а.с. 84) та припис № 31 від 18.09.2014 року ОСОБА_4 негайно зупинити ведення земляних робі на щойно виявленому об'єкті археології - Поселення багатошарове (трипільська культура УІ-ІІІтис. до н.е., черняхівська культура ІІІ-УІст.) с.Лісові Гринівці Хмельницькогор-ну, урочище "Камені" (а.с. 85). Проведення будівельних та земляних робіт можливе лише після повного дослідження об'єкту та письмового погодження відповідного органу охорони культурної спадщини .

Проте, відповідно до листа ДП «Подільська археологія» Державного підприємства «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України», Інститут археології НАН України, № 314-18/02-44 від 12.11.2014 року в 2011 році на земельних площах відведених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства за межами села Лісові Гринівці працівниками ДП "ОАСУ Подільська археологія" проводилась археологічна експертиза. В результаті було встановлено, що пам'яток археології на ділянці не має, згадана ділянка не належить до земель історико-культурного призначення.

Згідно з листом № 04-1945 від 14.11.14р. Управління культури, національностей та релігій Хмельницької ОДА повідомило ОСОБА_11 про те, що 22.10.2014 року на території вищезгаданої земельної ділянки комісією у складі фахівців управління, відділу охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області, Хмельницького краєзнавчого музею та ДП ОАСУ «Подільська археологія» було проведено обстеження земельної ділянки на предмет наявності археологічних об'єктів. За результатами обстеження повідомляють, що археологічні об'єкти у межах земельної ділянки відсутні. Враховуючи наведене вважають за можливе відновлення земляних робіт в повному обсязі на зазначеній земельній ділянці. Аналогічного листа за № 04-1954 від 17.11.2014 року було направлено на адресу Лісовогринівецької сільської ради.

Також судом встановлено, що на поселення, розташовані на території Лісовогринівецької сільської ради, 15.09.2014 року було складено облікові картки ОСОБА_12, який за зверненнями Лісовогринівецької сільської ради в минулому році здійснив кілька виїздів на місце. Обстеження території констатували наявність декількох об'єктів археології 200 м від села в урочищі Камені. Поселення №5 та №6 є в переліку нововиявлених об'єктів археології, а в серпні 2014 року також було виявлено поселення №11. Після чого ним було підготовлено попередній паспорт на внесення до реєстру нерухомих пам'яток археології Гнізда багатошарових поселень Лісові Гринівці (урочища «Камені», «Торцовий Горб»).

Однак, з листа № 04-787 від 14.05.2015 року управління культури, національностей та релігії встановлено, що паспорт на об'єкт культурної спадщини - Гніздо багатошарових поселень (урочища «Камені», «Торцовий горб»), яке розташовується на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, необхідно вважати недійсним у зв'язку з його невідповідністю вимогам Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 03.06.2004 року № 11 «Про схвалення методичних рекомендацій щодо заповнення облікової картки об'єкта культурної спадщини та паспорта об'єкта культурної спадщини».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» щойно виявлений об'єкт культурної спадщини - це об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.14 вказаного закону об'єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам'ятки вноситься до Переліку об'єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об'єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об'єкта або уповноважений ним орган (особу). Переліки об'єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить в т.ч. - занесення об'єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України та внесення змін до нього щодо пам'яток місцевого значення.

Будь-яких належних доказів того, що щойно виявлені об'єкти культурної спадщини на території Лісовогринівецької сільської ради були внесені до Переліку об'єктів культурної спадщини і набули правового статусу щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи були занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України суду надано не було та в матеріалах справи відсутні.

Згідно з листом Відділу охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області від 02.03.2015 року станом на 01.03.2015 року територія, межі та охоронні зони пам'ятки археології місцевого значення - Гніздо поселень ІІІ-ІУст., яка розташовується на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району не визначені. Відповідно до законодавства у сфері охорони культурної спадщини, територія та охоронні зони щойно виявлених об'єктів культурної спадщини не визначаються.

Окрім наведеного, постановою слідчого СВ Хмельницького РВ УМВС України від 12.12.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру розслідувань за №50000644 від 19.09.2014 року, закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.239-1 КК України.

Також відповідно до висновку інституту археології Національної академії наук України про проведення попередніх археологічних досліджень від 18.06.2015 року №9-4а- 125/01, земельна ділянка площею 0,83га у с.Лісові Гринівці на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належить ОСОБА_4, не може належати до земель історико-культурного призначення, у зв'язку з відсутністю археологічних пам'яток, об'єктів та історичного культурного шару.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» охорона археологічної спадщини - це комплекс заходів, що здійснюються відповідно до законодавства органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями, громадянами, спрямованих на ведення обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікацію, картографування, державну реєстрацію), захист, збереження, належне утримання, відповідне використання, консервацію, реставрацію, реабілітацію та музеєфікацію об'єктів археологічної спадщини, а також поширення знань про археологічну спадщину.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» державне управління у сфері охорони археологічної спадщини здійснюється Кабінетом Міністрів України та спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Згідно зі ст. З Закону України «Про охорону культурної спадщини» також передбачено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належить в т.ч. - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. Відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Статтею 7 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» встановлено, що до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради належать в т.ч.: видання розпоряджень і приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо такі роботи виконуються за відсутності затверджених або погоджених відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них;

Згідно п.п.10 п.б ст.32 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, в т.ч.: забезпечення охорони пам'яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Разом з тим, відповідачем не було надано суду доказів того, що в Лісовогринівецькій сільській раді Хмельницького району створювався відповідний виконавчий орган, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, як це визначено ст.З Закону України «Про охорону культурної спадщини», а також, що с. Лісові Гринівці віднесено до Сптску історичних населених місць України.

Пунктом 37 ч.І ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються в тому числі питання щодо прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно- заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками природи, історії або культури, які охороняються законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачами не надано суду доказів на підтвердження правомірності прийнятих ними рішень щодо заборони фізичним особам - власникам земельних ділянок, в т.ч. позивачу, здійснювати будь-які роботи на належних їм земельних ділянках, а саме: що в Лісовогринівецькій сільській раді Хмельницького району створювався відповідний виконавчий орган, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, а також, що с.Лісові Гринівці віднесено до Списку історичних населених місць України; що щойно виявлені об'єкти культурної спадщини на території Лісовогринівецької сільської ради були занесені до Переліку об'єктів культурної спадщини чи до Державного реєстру нерухомих пам'яток України і були визначені їх межі, територія і що вказані об'єкти знаходяться на земельних ділянках, що перебувають у приватній власності громадян, в тому числі на земельній ділянці позивача, а також, що позивачем чи іншими особами самовільно проводяться будь-які роботи, в тому числі пов'язані з будівництвом та обслуговуванням житлового будинку, які призвели до спотворення пам'ятки, її території чи охоронних зон.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року необхідно залишити без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 199, статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Лісовогринівецької сільської ради залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 листопада 2015 року.

Головуючий Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді Боровицький Олександр Андрійович

Сушко Олег Олександрович