Справа № 804/19536/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2015 рокусправа № 804/19536/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

за участю:

представника позивача: Буря Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року у справі № 804/19536/14 за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Харківській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (далі- Позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Харківській області про скасування постанови про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства від 16.10.2014 року №06-012/12021.

В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що переказ коштів з метою видачі отримувачу готівки за своєю правовою природою не передбачає наявності реквізитів назви банку та реквізитів рахунку, на який здійснюється переказ, а отже вимога Постанови №496 щодо їх наявності має застосовуватися лише щодо грошових переказів, які завершуються зарахуванням грошових коштів на рахунок отримувача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року адміністративний позов було задоволено частково та визнано протиправним та скасовано постанову Управління Національного банку України в Харківській області про притягнення Публічного акціонерного товариства Комерціного банку «Приватбанк» до відповідальності за порушення валютного законодавства №70 від 16.10.2014 року в частині неправомірно нарахованого штрафу в сумі 3750.00 грн.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доврдів апеляційної скарги заявник зазначив, що документ платіжної системи «MONEYGRAM», за допомогою якого здійснювався переказ коштів клієнтом, не передбачає здійснення переказу коштів на рахунок клієнта в банку, то ж підтвердний документ не може містити назву банку та реквізитів рахунку, на який здійснюється переказ коштів.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відділом валютного контролю та ліцензування Управління Національного банку України в Харківській області проведено перевірку виконання вимог Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» в філії «Харківське головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».

В процесі проведення перевірки, заступником начальника відділу валютного контролю та ліцензування Управління Національного банку України в Харківській області Шебеко Ольгою Валеріївною було складено протокол порушення валютного законодавства від 03.10.2014 року.

Зазначеним протоколом було встановлено факт порушення Позивачем вимог ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.2013 року №15-93, а саме здійснення 11.12.2013 року ОСОБА_3 переказу грошових коштів у сумі 6065.00 долларів США за межі України з поточного рахунку на підставі поданого банківській установі INVOICE (ORDER #2839) від 11.12.2013 року, який не містить обов'язкових реквізитів щодо назви банку та реквізитів рахунку, на який здійснювався переказ.

На підставі висновків зазначеного протоколу, 16.10.2014 року Відповідачем була прийнята постанова про притягнення публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відповідальності за порушення валютного законодавства, якою на Позивача було накладено штраф у розмірі 19635.45 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття зазначеної постанови, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність винесення постанови про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства від 16.10.2014 року №06-012/12021 є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлене в даному випадку порушення приписів чинного законодавства свідчить про обґрунтованість накладення на Позивача штрафних санкцій.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п.1.24 ст.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Положеннями п.24.2 ст.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», реквізити документів на переказ готівки та особливості їх оформлення встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Правила здійснення за межами України та в Україні переказів фізичних осіб за поточними валютними неторгівельними операціями та їх виплати в Україні затверджені Постановою правління Національного банку України від 29.12.2007 року №496 (далі - Правила №496).

Положеннями п.1.1 Правил № 496 передбачено, що ці Правила регулюють перекази за поточними валютними неторгівельними операціями, що здійснюються за дорученням і на користь фізичних осіб, а саме: порядок здійснення уповноваженими банками, небанківськими фінансовими установами та національним оператором поштового зв'язку (далі - банки) переказів за дорученням фізичних осіб - резидентів і нерезидентів (далі - перекази) за межі України та в межах України; порядок виплати банками переказів із-за кордону та в межах України фізичним особам - резидентам і нерезидентам.

Відповідно до п.1.3 Правил №496, фізична особа для здійснення переказу має подати до банку такі документи: платіжне доручення або заяву на переказ готівки, або документ відповідної платіжної системи на відправлення переказу; паспорт або документ, що його замінює; документи, що підтверджують наявність підстав для здійснення переказу за межі України (далі - підтвердні документи). Підтвердними документами для фізичних осіб - резидентів є договори (контракти), рахунки-фактури, листи-розрахунки чи листи-повідомлення юридичних осіб-нерезидентів, повноважних органів іноземних країн, листи адвокатів чи нотаріусів іноземних країн, позовні заяви, запрошення (виклики), документи про родинні стосунки та інші підтвердні документи, що використовуються в міжнародній практиці. Підтвердні документи (крім документів про родинні стосунки) повинні містити такі реквізити: повну назву і місцезнаходження отримувача, назву банку та реквізити рахунку, на який здійснюється переказ, назву валюти, суму до сплати, призначення платежу.

Положеннями п.2.1 Правил №496 встановлено, що відповідно до вимог цих Правил фізичні особи - резиденти можуть здійснювати за межі України перекази іноземної валюти, у сумі, що в еквіваленті не перевищує 15000 гривень в один операційний (робочий) день, - з поточного рахунку в іноземній валюті або без його відкриття (на бажання клієнта) без підтвердних документів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що при здійсненні переказу грошових коштів, сума яких перевищує 15000.00 грн., фізична особа також має подати документи, що підтверджують наявність підстав для здійснення переказу за межі України, які в свою чергу повинні містити інформацію щодо назви банку та реквізити рахунку, на який здійснюється переказ. У разі недотримання зазначени приписів,

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення Позивача до відповідальності було виявлення факту проведення валютної операції по переказу коштів в іноземній валюті за межі України за допомогою платіжної системи "MONEYGRAM» у сумі 6065.00 долларів США з поточного рахунку на підставі поданого Invoice (Order #2839) від 11.12.2013 року, який не містив обов'язкових реквізитів щодо назви банку та реквізитів рахунку, на який здійснюється переказ.

Отже, в даному випадку Позивачем було виконано доручення по проведенню валютної операції, сума якої перевищує 15000.00 грн., за відсутності у підтверджувальному документі обов'язкових реквізитів, що в свою чергу свідчить про порушення ним приписів чинного законодавства в частині належності проведення банківських операцій.

Приписами п. 1.2. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 49 від 08.02.2000 р. встановлено, що функції агента валютного контролю - обов'язки уповноваженого банку щодо здійснення контролю за валютними операціями, що проводяться резидентами і нерезидентами через ці банки. Змістом зазначеного контролю є запобігання уповноваженими банками проведенню резидентами і нерезидентами через ці банки незаконних валютних операцій та/або своєчасне інформування уповноваженими банками у випадках та в порядку, встановленому законодавством, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку України, відповідних державних органів про порушення резидентами і нерезидентами законодавства, пов'язаного з проведенням ними валютних операцій.

Згідно п. 2.5. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 № 49 нездійснення уповноваженими банками функцій агента валютного контролю в частині запобігання проведенню резидентами і нерезидентами через ці банки незаконних валютних операцій тягне за собою позбавлення генеральної ліцензії Національного банку України на право здійснення валютних операцій або штраф у розмірі 25 % від суми (вартості) валютних операцій, здійснених резидентами та нерезидентами через ці банки з порушенням чинного законодавства.

Отже, виходячи з того, що виконане Позивачем доручення по проведенню банківської операції по переказу коштів в іноземній валюті на підставі поданого Invoice (Order #2839) від 11.12.2013 року, сума якої перевищує 15000.00 грн., не ґрунтується на приписах чинного законодавства, то застосування до банку відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 25 % від суми (вартості) валютних операцій, передбаченої приписами п.2.5 Положеннями про валютний контроль є правомірним та обгрунтованим.

Однак, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтоване донарахування Відповідачем штрафних санкцій у розмірі 3750.00 грн., у зв'язку з неправильним визначенням основи для розрахунку штрафу.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, розрахунок штрафних санкцій був проведений за формулою 6065.00 дол. США.*12,950006*25%=19635.45 грн.

Отже, при визначенні розміру штрафних санкцій, за основу була взята вся сума валютної операції, яка становить 6065.00 дол. США.

Водночас, п. 2.5. Положення про валютний контроль також встановлено, що якщо згідно із законодавчими та нормативно-правовими актами дозволено проводити окремі валютні операції у визначених сумах, то розрахунок розміру штрафу здійснюється із суми, що становить різницю між сумою проведеної валютної операції та сумою, що є нормативно визначеною (дозволеною).

Як було встановлено судом, максимальна сума коштів, яка може бути об'єктом переказу без дозвільних документі становить 15000.00 грн., у зв'язку з чим, основа для розрахунку штрафу буде становити відповідно (6065.00*12,950006)-15000.00=63541.79 грн.

У зв'язку з зазначеним, сума штрафних санкцій буде становити 63541.79*25%=15885.45 грн.

Отже, сума неправомірно нарахованої суми штрафних санкцій за оскаржуваною постановою буде становити 19635.45 грн. - 15885.45 грн. = 3750.00 грн.

Посилання Позивача на п.10 Положень про діяльність в Україні внутрішньодержавних і міжнародних платіжним систем №348 від 25.09.2007 року, в якому встановлено, що переказ коштів з метою видачі готівки має також здійснюватися з урахуванням правил відповідних платіжних систем, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п.1 Положення про діяльність в Україні внутрішньодержавних і міжнародних платіжних систем, затвердженого постановою Національного банку України №348 від 25.09.2007 року, положення визначає зокрема порядок узгодження з Національним банком правил внутрішньодержавних і міжнародних платіжних систем (далі - платіжні системи), платіжними організаціями яких є резиденти, у тому числі систем переказу коштів, внутрішньобанківських платіжних систем, систем міжбанківських розрахунків, систем, у яких ініціювання переказу коштів здійснюється з використанням спеціального платіжного засобу.

Приписами п.10 вказаного Положення встановлено, що банки, небанківські фінансові установи, національний оператор поштового зв'язку під час здійснення операцій з переказу коштів за допомогою платіжних систем мають дотримуватися вимог нормативно-правових актів Національного банку з питань валютного законодавства, а також інших нормативно-правових актів Національного банку з урахуванням правил відповідних платіжних систем.

Отже, зі змісту зазначеної норми вбачається, що переказ коштів за допомогою платіжних систем має здійснюватися у відповідності з нормативно-правовими актами Національного банку України та з урахуванням правил відповідних платіжних систем. При цьому, правила відповідних платіжних систем мають додатковий характер та підлягають застосуванню у відповідності з положенням нормативно-правових актів Національного банку України.

Як було встановлено судом, поданий Позивачу Invoice (Order #2839) від 11.12.2013 року, на підставі якого ним було виконано доручення по проведенню банківської операції по переказу коштів в іноземній валюті не відповідає п.1.3 Правил, затверджених Постановою правління Національного банку України від 29.12.2007 року №496, яке в даному випадку є нормативно-правовим актом зазначеної установи, а тому посилання банку, на те, що правова природа переказу коштів з метою видачі отримувачу готівки за допомогою платіжної системи «MONEYGRAM» не передбачає наявності всіх реквізитів передбачених вказаним положенням, а саме назви банку та реквізитів рахунку, не грунтується на приписах чинного законодавства.

Окрім того, доводи Позивача з приводу застосування постанови НБУ від 29.12.2007 року №496 лише до грошових переказів, які завершуються зарахуванням грошових коштів на рахунок отримувача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки положення Правил від 29.12.2007 року №496 не містять обмежень щодо їх застосування виключно до банківських правовідносин з перерахунку грошових коштів на інший банківський рахунок.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року була винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року у справі № 804/19536/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна