Справа № 1115/2-а-66/11
Суддя: Орендовський В. А.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1115/2-а-66/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2011 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

Головуючого - судді Орендовського В.А.,

при секретарі Котляр Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргород адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградської роти ДПС при Управлінні ДАІ УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора Кіровоградської роти ДПС при УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, серія ВА № 274267 від 08 грудня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - як незаконну.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 08 грудня 2010 року в м. Кіровограді по вул. Яновського він керував автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений інспектором ДАІ, який склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про адміністративне правопорушення, згідно з якими він 08 грудня 2010 року в м. Кіровограді на перехресті вулиць Яновського-Г.Сталінграду керуючи автомобілем НОМЕР_1, повертаючи праворуч не надав перевагу в русі пішоходу на регульованому пішоходному переході, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

По суті пред'явленого правопорушення позивач вказує, що даного правопорушення він не скоював, оскільки рухався у відповідності до ПДР та був зупинений працівником ДАІ, який йому повідомив, що він не надав перевагу в русі пішоходу на пішоходному переході, з даним твердженням він був не згоден, про що пояснив інспектору, що наближаючись до пішохідного переходу він пішоходів на даному переході не бачив, осіб, які б мали бажання наблизитись до переходу також були відсутні, а тому він вільно перетнув пішохідний перехід, не маючи ніяких перешкод з боку автомобілів чи пішоходів, після чого його було зупинено працівниками ДАІ. Інспектор ДАІ на його пояснення не зважив та склав протокол і виніс постанову про адміністративне правопорушення. Свідки при складанні протоколу та винесенні постанови були відсутні. Його права передбачені ст. 268 КУпАП інспектором ДАІ не були розяснені.

У судове засідання позивач повідомлений належним чином не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, просив суд задовольнити позов, а постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпоштипро вручення йому повістки.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову інспектора Кіровоградської роти ДПС при УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, серія ВА № 274267 від 08 грудня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серія ВА1 № 123748 від 08 грудня 2010 року, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортівстановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п. 16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються в попутному напрямку.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю ОСОБА_1 працівниками ДАІ залишились не встановленими за тих підстав, що в постанові взагалі не вказано на підставі якого саме порушення пункту ПДР позивач притягується до адміністративної відповідальності, при винесенні постанови не було враховано, що він наближаючись до пішохідного переходу пішоходів на переході не бачив, осіб, які б мали бажання наблизитись до переходу також були відсутні, тому він вільно перетнув пішохідний перехід, при цьому позивач детально та послідовно пояснив у позові, що діяв в межах Правил дорожнього руху.

Постанова від 08 грудня 2010 року не містить повного найменування органу чи посадової особи, який наклав адміністративне стягнення, а скорочений набір спеціального звання посадової особи не дає можливість визначити чи правомочна вказана особа накласти адміністративне стягнення.

Крім того при складанні протоколу та винесенні постанови не були залучені свідки очевидці скоєного правопорушення, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП, тобто свідки, які підтвердили б вину ОСОБА_1 відсутні. Також всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення виконані нерозбірливо і під копірку, що навіть неможливо досконало зрозуміти обставини правопорушення, що є порушенням допущеними працівниками ДАІ в оформленні постанови.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим на запит суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор Кіровоградської роти ДПС при УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова інспектора Кіровоградської роти ДПС при УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, серія ВА № 274267 від 08 грудня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградської роти ДПС при Управлінні ДАІ УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора Кіровоградської роти ДПС при УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, серія ВА № 274267 від 08 грудня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3