Справа № 342/982/13-а,2-а/342/63/2014
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року № 876/9028/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Андрушківа І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 8 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України, Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

встановив:

19.06.2013 ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України у якому просить визнати протиправною бездіяльність колишніх головного санітарного лікаря або виконувача його обов'язки щодо забезпечення ОСОБА_2 права передбаченого ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закону № 796-XII) та зобов'язати голову Держсанепідемслужби України подати до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської райдержадміністрації Івано-Франківської області розрахунок витрат для виплати компенсації ОСОБА_2 по допомозі внаслідок вивільнення з Городенківської СЕС у зв'язку з ліквідацією. Також позивач просить зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона працювала на посаді молодшої медсестри Городенківської СЕС та є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Згідно наказу Городенківської СЕС від 28.12.2012 № 35 її звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією Городенківської СЕС, а отже відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону № 796-XII їй мала бути виплачена допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати. Однак, як вказує позивач, керівництвом Городенківської СЕС не було забезпечено їй це право.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 до участі у справі залучено другого відповідача - Головне управління Держсанепідемслужби у Івано-Франківській області.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним записом.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволеним бути не може, оскільки юридична особа, дії якої оскаржує позивач, ліквідована, а відповідач не є його правонаступником.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії посвідчення НОМЕР_1 виданого Івано-Франківською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_2 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою та має право на пільги і компенсації визначені ст. 20 Закону № 796-XII (а.с. 3).

Також із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала у Городенківській районній СЕС на посаді молодшої медичної сестри звідки звільнена з 29.12.2012 згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією.

Статтею 20 Закону № 796-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) визначено гарантовані державою компенсації та пільги, які надаються особам, віднесеним до категорії 1, зокрема, у п. 7 ч. 1 визначено, що у разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, а також зберігається за їх бажанням посадовий оклад, тарифна ставка (оклад) на новому місці роботи, але не більше одного року.

Згідно ч. 3 вказаної статті пільги, передбачені, зокрема, пунктом 7 цієї статті, надаються дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, або опікуну (на час опікунства) дітей померлого. Дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, а також опікуну дітей померлого видається посвідчення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» було установлено, що у 2012 році норми і положення, зокрема, статті 20 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання, яка з однопредметних законодавчих норм однакової юридичної сили, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання даного спору, перевагу суд надає тій із них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік».

Однак, п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» не визначає розмір виплати, а є бланкетною нормою, яка відсилає до прийнятої на її виконання постанови КМ України.

Проте, у 2012 році Кабінетом Міністрів України не було прийнято нормативно-правового акта, який би визначав інший розмір допомоги чорнобильцям 1 категорії у разі їх вивільнення у зв'язку з ліквідацією, а ніж той, що визначений п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону № 796-XII, тому позивач має право на отримання цієї допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати.

Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936 (далі - Порядок № 936, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин).

Підпунктом 6 пункту 4 Порядку № 936 передбачено, що виплата допомоги у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плати у разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а також збереження за їх бажанням посадового окладу, тарифної ставки (окладу) на новому місці роботи відповідно до пункту 7 частини першої статті 20, пункту 1 частини першої статті 21, пункту 1 частини першої статті 22 Закону проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 936 соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 5 - 13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями (далі - підприємства) та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 6 Порядку № 936 керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, Городенківською районною СЕС 29.12.2012 підготовлено розрахунок видатків по виплаті компенсацій і надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС за грудень 2012 року, згідно якого та розшифровки до нього, ОСОБА_2 належить до відшкодування допомога у разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією в розмірі 5342,24 грн (а.с. 7-8).

Однак, матеріали справи не містять доказів подання (надіслання) Городенківською районною СЕС цього розрахунку до управління праці та соціального захисту населення Горденківської РДА. Натомість останнє своїм листом від 29.01.2013 № 187 позивачу повідомило, що розрахунок на виплату компенсації, у зв'язку з ліквідацією установи, від Городенківської районної СЕС не надходив (а.с. 4).

Враховуючи те, що згідно п. 6 Порядку № 936 саме керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до управління праці та соціального захисту населення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що бездіяльність керівника Городенківської районної СЕС є протиправною.

Разом з тим, як встановлено із наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 18.02.2013 державним реєстратором внесено запис про припинення юридичної особи - Городенківської районної СЕС (а.с. 61-63) без визначення правонаступника.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у заяві позивача про залучення належного відповідача та як наслідок у задоволенні позову з огляду на те, що орган, дії посадової особи якого оскаржує позивач, ліквідований, оскільки виходячи з положень ст. 52 КАС України, у такому випадку суду слід залучити до участі у справі належного відповідача.

При цьому слід враховувати правову позицію викладену у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» де зазначено, що при визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Судом апеляційної інстанції з метою усунення допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, своєю ухвалою від 13.10.2015, до участі у справі, як другого відповідача, залучив Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Івано-Франківській області (а.с. 97-99). Цією ж ухвалою суд апеляційної інстанції зобов'язав надати докази направлення Городенківською районною СЕС в УПСЗН розрахунку для виплати позивачу спірної допомоги. Однак, Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Івано-Франківській області жодних документів не надало посилаючись на їх відсутність, а також те, що воно не є правонаступником Городенківської районної СЕС.

Враховуючи те, що у цій справі встановлено протиправну бездіяльність керівника Городенківської районної СЕС, яка ліквідована, для відновлення та захисту прав позивача щодо отримання спірної допомоги, суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Держсанепідемслужби в Івано-Франківській області відповідно до п. 6 Порядку № 936 скерувати до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області розрахункові документи для виплати ОСОБА_2 допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати у зв'язку з її звільненням з Городенківської районної державної санітарно-епідеміологічної станції за п. 1 ст. 40 КЗпП України (ліквідація установи).

Що стосується вимоги про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у визначений судом строк, то слід зазначити, що рішення суду, які набрали законної сили є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 14 КАС України), а тому суд апеляційної інстанції не вбачає необхідності реалізації наданого ч. 1 ст. 257 КАС України права покладення обов'язку щодо забезпечення виконання рішення та наданого ч. 1 ст. 267 КАС України права встановлення судового контролю шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак така постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 8 вересня 2014 року у справі № 342/982/13-а (2а/342/63/2014) - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність керівника Городенківської районної санітарно-епідеміологічної станції Івано-Франківської області щодо незабезпечення ОСОБА_2 права на отримання передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати під час звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією установи.

Зобов'язати Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Івано-Франківської області відповідно до п. 6 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936 скерувати до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області розрахункові документи для виплати ОСОБА_2 допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати у зв'язку з її звільненням з Городенківської районної державної санітарно-епідеміологічної станції за п. 1 ст. 40 КЗпП України (ліквідація установи).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Постанова у повному обсязі складена та підписана 09.11.2015.