Справа № 804/6692/15
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2015 рокусправа № 804/6692/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ленінського районного відділу Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Дніпропетровській області , Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про поновлення на роботі, скасування запису у трудовій книжці, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Ленінського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати дії ГУМВС України в Дніпропетровській області та Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо звільнення ОСОБА_1 протиправними;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області;

- стягнути з ГУМВС України в Дніпропетровській області та Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області заробіток за час вимушеного прогулу;

- зобов'язати ГУМВС України в Дніпропетровській області та Ленінський РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області відшкодувати моральну шкоду в розмірі 200000 гривень;

- зобов'язати ГУМВС України в Дніпропетровській області та Ленінський РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області скасувати в трудовій книжці запис про звільнення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час звільнення позивача відповідачами було порушено порядок звільнення, що передбачений КЗпП України, внаслідок чого позивач був незаконно звільнений з міліції.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд дійшов висновку, що керівництво органу внутрішніх справ за результатами проведеного службового розслідування дійшло обґрунтованого висновку про те, що позивач вчинив дії, якими дискредитував звання працівника міліції, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо позовної вимоги про невиконання грошових розрахунків при звільненні, суд зазначив, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки наданими відповідачем доказами підтверджено здійснення остаточного розрахунку з позивачем при звільненні.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення його позову. На думку апелянта, постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки при звільненні з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни відповідачами грубо порушено ст. 62 Конституції України. Апелянт вважає, що згідно висновків службової перевірки його звільнено за збут психотропних речовин під час виконання службових обов'язків, проте до встановлення його вини вироком суду, що набрав законної сили, його не мали права звільняти та висновки службової перевірки не мали братися судом до уваги.

На апеляційну скаргу відповідачами подані письмові заперечення, згідно яких останні просили залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1, зазначаючи щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

У відкритому судовому засіданні апелянт підтримав доводи, що викладені у його апеляційній скарзі.

Представники відповідачів - ГУ МВС України в Дніпропетровській області та ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечили і просили постанову суду залишити без змін.

Представник відповідача - Ленінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, що повідомлений у належний спосіб про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, та його неприбуття не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги згідно ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши доводи сторін та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі письмовими доказами, що ОСОБА_1 з 2005 року працював на посаді слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

05.03.2012 року наказом № 455 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дніпропетровського МУ ГУМВС", що виданий на підставі висновку службового розслідування від 05.03.2012, звільнено ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, за скоєння 01.03.2012 року вчинку, який дискредитує звання начальницького складу органів внутрішніх справ та викликав широкий громадський резонанс, з органів внутрішніх справ України за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області №44 о/с від 13.03.2012 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу), ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ з посади слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

05.03.2012 року, робочою групою з числа працівників ВІОС УКЗ та СУ ГУМВС, за вказівкою керівництва ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.03.2012, на підставі Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 06.12.1991 № 552, за фактом порушення дисципліни слідчим СВ Ленінського РВ ДМУ ОСОБА_1 було проведено службове розслідування.

Згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що 01.03.2012 року приблизно о 14:30 поблизу будинку № 175, по вул. Передовій у м. Дніпропетровську, працівник міліції ОСОБА_1, будучи у складі слідчо-оперативної групи Ленінського РВ ДМУ, у форменому одязі та із закріпленою за ним табельною вогнепальною зброєю - пістолетом Макарова серії BE № 1565, разом з ОСОБА_3 збули ОСОБА_4 за грошову винагороду психотропну речовину - метамфетамін. Даний факт було задокументовано працівниками Управління СБУ у Дніпропетровській області та прокуратури Дніпропетровської області шляхом проведення оперативної закупки, після чого порушено кримінальну справу № 70129013 у відношенні ОСОБА_1 за частиною 3 статті 364, частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, а ОСОБА_3 - за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, та 01.03.2012 року останніх затримано в порядку статті 115 Кримінального процесуального кодексу України.

За висновками службового розслідування, 01.03.2012 року слідчим СВ Ленінського РВ Дніпропетровського МУ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 було грубо порушено вимоги Закону України "Про міліцію", Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника ОВС України, Кодексу честі та Етичного кодексу працівника ОВС, що виразилося у неповідомленні під час несення служби оперативного чергового та безпосереднього керівництва про відлучення в особистих справах, а також скоєнні 01 березня 2012 року вчинку, який дискредитує звання начальницького складу органів внутрішніх справ та викликав широкий громадський резонанс.

Листами від 13.03.2012 року за вих. №43/2899, від 16.03.2012 року за вих. №43/3121, від 19.03.2012 року за вих. №43/3196 Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 за адресою його проживання було повідомлено про його звільнення наказом ГУМВС в Дніпропетровській області від 13.03.2012 № 44 о/с та необхідність прибуття до сектору кадрового забезпечення Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для отримання трудової книжки, військового квитка, розрахунку та копії наказу про звільнення.

08.11.2012 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, який 31.01.2013 року залишений без змін Апеляційним судом Дніпропетровської області, позивача було визнано винним у вчиненні злочину передбачених частиною 2 статті 307 та частини 2 статті 309 Кримінального кодексу України.

30.07.2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області та направив справу для проведення нового судового розгляду.

17.09.2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області скасував вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2012 року та повернув справу до суду першої інстанції для нового судового розгляду.

04.04.2014 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, позивача було визнано винним у вчиненні злочину передбачених частиною 2 статті 307 та частини 2 статті 309 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6,5 років.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначив, що оскільки порядок та умови проходження служби в органах внутрішніх справ України регулюються нормами спеціального законодавства в сфері проходження служби в органах внутрішніх справ України, в тому числі Законом України "Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ України, отже посилання позивача в позовній заяви на порушення відповідачами норм Кодексу законів про працю України є безпідставними, та з урахуванням характеру скоєного позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, спірні накази про звільнення прийняті у відповідності до приписів вищенаведеного спеціального законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Дисциплінарним проступком в розумінні статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Як передбачено статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення, тобто у запас Збройних Сил України або у відставку.

Висновки службового розслідування щодо позивача свідчать про вчинення ним дій, що дискредитують звання працівника міліції. Обставини вчинення позивачем відповідних дій підтверджуються як матеріалами службового розслідування, так на підтвердження даного факту свідчить й вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2014 у кримінальній справі № 401/6259/12 (1/199/9/14) за обвинуваченням ОСОБА_1

Позивачем зазначені обставини скоєння ним вчинку, що є дискредитацією, не спростовані.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом позовних вимог накази відповідачів, на підставі яких ОСОБА_1 звільнено з ОВС, не оскаржені. Доводи апелянта щодо недоведеності його вини у вчиненні даного проступку за відсутності вироку суду, що набрав законної сили, а тому і незаконності дій відповідачів щодо його звільнення, колегія суддів розцінює критично з огляду на те, що звільнення позивача відбулося за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, що є окремою підставою звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Отже скоєння позивачем діяння, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, є несумісним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечить змісту Присяги працівників внутрішніх справ, оскільки підриває довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, принижує їх авторитет. За таких обставин, з урахуванням змісту пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у відповідача було достатньо підстав для звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1

За відсутності ознак протиправності в діях відповідачів під час звільнення позивача з ОВС, відповідно відсутні підстави для задоволення його вимог про відшкодування моральної шкоди, спричинення та розмір якої позивачем не доведено.

Висновки суду щодо безпідставності позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також є вірними, оскільки наданою ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області довідкою від 08.06.2015 року № 253 підтверджено здійснення остаточного розрахунку з позивачем при звільненні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати неправильним застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням положень ст. 200 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року по справі № 804/6692/15- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай