Справа № 2а-2273/10/0770
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 р. Справа № 876/5068/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Костіва М.В.

суддів: Бруновської Н.В., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 року в справі №2а-2273/10/0770 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області з позовом, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправним і скасувати Наказ начальника Головного управління МВС України в Закарпатській області № 200 від 17.04.2010 року «Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ ГУМВС ОСОБА_1 за ст. 64 «є» ( за порушення дисципліни) Положення про проходження служби» та наказ начальника Головного управління МВС України в Закарпатській області за № 158 о/о від 19.04.2010 року «Про звільнення ОСОБА_1 дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів Виноградівського районного відділу ГУМВС України в Закарпатській області з 19.04.2010 року за п. 64 «є» ( за порушення дисципліни) у запас Збройних сил України»; зобов'язати відповідача - Головне управління МВС України в Закарпатській області поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора сектору дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів Виноградівського районного відділу ГУМВС України; зобов'язати відповідача - Головне управління МВС України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 17.04.2010 року в розмірі середньомісячної заробітної плати терміном за один рік.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме: судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі посилається на те, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не взяв до уваги, що службове розслідування, яке слугувало підставою для винесення наказу Головного управління МВС України в Закарпатській області від 17.04.2010 року №200 «Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ ГУ МВС ОСОБА_1» та наказу ГУ МВС від 19.04.2010 року №158 о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас за ст. 64 п. «є» (за порушення дисципліни), було проведено з порушенням порядку його проведення, та позивача звільнено до набрання вироком суду законної сили.

На підставі п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

ОСОБА_1 прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України згідно з наказом Львівського інституту внутрішніх справ України № 175 від 29.07.2003 року, що підтверджується записом № 1 у трудовій книжці серії АВ №310795. На час звільнення позивач займав посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Наказом Головного управління МВС України в Закарпатській області №200 від 17.04.2010 року «Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ ГУ МВС ОСОБА_1» за систематичні грубі порушення вимог ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» щодо неухильного дотримання законодавства України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, вчинення неправомірних дій, які проявилися у грубому порушенні громадського порядку та заподіянні тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів гр. ОСОБА_2, що призвело до порушення кримінальної справи, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського РВ ГУ МВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_1, згідно з п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, із органів внутрішніх справ звільнено за ст. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби.

Наказом Головного управління МВС України в Закарпатській області №158 о/с від 19.04.2010 року звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) у запас Збройних Сил лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-257623), дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського районного відділу ГУ МВС України в Закарпатській області, з 19.04.2010 року.

Перед звільненням позивача з ОВС було проведене службове розслідування, призначене за фактом вчинення 11.09.2009 року працівником міліції ОСОБА_1 протиправних дій. З матеріалів службового розслідування встановлено, що 11.09.2009 року м. Виноградів по вулиці Миру працівник міліції ОСОБА_1 спровокував бійку, внаслідок якої було нанесено тілесні ушкодження мешканцю с. Олешник Виноградівського району громадянину ОСОБА_2. Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що позивачем вчинені протиправні дії, якими завдано непоправної шкоди авторитету правоохоронних органів та суттєво дискредитовано їх перед громадськістю.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з правомірності дій відповідача при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Проходження служби в органах внутрішніх справ регламентується спеціальним законодавством - Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (надалі - Положення), введеним в дію Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.91 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України від 22.02.06 року №3460-ІV та Правилами поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України від 22.02.2012 року №155.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, встановлені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Статтями 2, 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено поняття дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом. Звільнення зi служби осіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення, передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень, якою передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ (ч. 6 ст. 14) та доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (ч. 8 ст. 14).

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що 02.04.2010 прокуратурою Виноградівського району відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Проводиться досудове слідство, що послужило приводом для службового розслідування за фактом вчинення позивачем протиправних дій, які носять ознаки кримінального злочину. Службове розслідування розпочато 14 квітня 2010 року та закінчено 16 квітня 2010 року.

За висновком службового розслідування, із врахуванням раніше накладених дисциплінарних стягнень та із врахуванням того, що зазначена подія сталася внаслідок низьких моральних та ділових якостей ОСОБА_1, ігнорування ним вимог Присяги, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Закону України «Про міліцію», етичного кодексу працівника ОВС, що проявилося у грубому порушенні громадського порядку та заподіянні тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_2, рекомендовано звільнити ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за ст. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби.

З аналізу норм чинного законодавства та обставин справи, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов вірного висновку про відсутність в діях відповідача порушень порядку та строків проведення службового розслідування.

16.04.2014 року начальником ГУ МВС України в Закарпатській області було затверджено висновок службового розслідування відносно дільничного інспектора міліції Виноградівського РВ ГУ МВС ОСОБА_1

17.04.2010 року наказом Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 200 «Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ ГУМВС ОСОБА_1» за систематичні грубі порушення вимог ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» щодо неухильного дотримання законодавства України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, вчинення неправомірних дій, які проявилися у грубому порушенні громадського порядку та заподіянні тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів гр.ОСОБА_2, що призвело до порушення кримінальної справи, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_1, згідно п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, із органів внутрішніх справ звільнити за ст. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби.

19 квітня 2010 року Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №158 о/с «По особовому складу» відповідно до підпункту «є» (за порушення дисципліни) пункту 64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-257623), дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського районного відділу ГУМВС України в Закарпатській області, з 19 квітня 2010 року.

Підставою для прийняття цього наказу, слугував наказ від 17.04.2010р. №200.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на неправомірність застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки на час такого звільнення щодо позивача не було винесено обвинувального вироку, який набрав законної сили.

Так, за приписами статті 21 Закону України «Про міліцію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) звільнення працівника міліції зі служби у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину допускається тільки після набуття звинувачувальним вироком законної сили.

Однак колегія суддів відхиляє аргументи ОСОБА_1 про те, що порушення кримінальної справи не є законною підставою для звільнення з органів внутрішніх справ, так як по даній справі станом на 17.04.2010 року не було вироку або постанови суду, якими б його було визнано винним у вчиненні злочину, і дане рішення суду набрало б законної сили, оскільки ця обставина не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни) в його діях, що є порушенням службової дисципліни.

Суд звертає увагу на те, що позивача звільнили за систематичне грубе порушення дисципліни, а не у зв'язку із вчиненням кримінального правопорушення, обов'язковою умовою при звільненні якого є обвинувальний вирок суду.

При розгляді справи суд першої інстанції зібрав достатньо доказів, які вказують на те, що позивач порушив службову дисципліну.

Висновок суду у даній справі ґрунтується на тих заходах дисциплінарного стягнення, які були застосовані до позивача на час винесення оскаржуваного наказу (наказ № 240 від 07.08.2009 року) і не втратили юридичної сили за давністю; врахувавши висновок службового розслідування, який проведений відповідачем у межах та у спосіб, визначений законом, та був підставою для винесення оскаржуваного наказу від 16 квітня 2010 року; зважаючи на скасовані судом дисциплінарні стягнення відносно позивача ОСОБА_1 та із врахуванням обставин, які не підтверджені належними та допустимими доказами відповідачем перед судом, з аналізу правових норм та обставин справи, суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що такі не вплинули на правильність оскаржуваного наказу № 200 від 17 квітня 2010 року.

Відповідач під час визначення виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення врахував і те, що згідно з особовою справою ОСОБА_1 наказом від 07.08.2009 року № 240 він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за неналежне та безвідповідальне ставлення до своїх функціональних обов'язків.

При цьому, застосований відповідачем до позивача вид дисциплінарного стягнення, із врахуванням грубого порушення дисципліни, повністю відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених позивачем правопорушень, що узгоджується з вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Оскільки в задоволенні позовним вимог щодо визнання протиправним та скасування Наказу № 200 від 17 квітня 2010 року судом відмовлено, а інші вимоги позивача є похідними, то в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції відмовив підставно.

Щодо строків застосування дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

На осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни, наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається з дотриманням строків, передбачених ст. 16 Статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу відповідно до ст. 18 Статуту здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби. Таким чином, оскільки згідно з листками непрацездатності позивач перебував на лікарняному з 17.04.2010 року по 30.04.2010 року, та з 05.05.2010 по 21.05.2010 р., виконання наказу (звільнення позивача) відбулось 21.05.2010 року, тобто після виходу позивача на роботу, що узгоджується з нормами чинного законодавства.

Дисциплінарні стягнення, такі як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Такі висновки узгоджуються з позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, та викладені в постанові від 08 жовтня 2013 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів дійшла аналогічного з судом першої інстанції висновку, що звільнення позивача з органів внутрішніх справ відповідачем здійснено правомірно та з дотримання законодавства, а тому підстав для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі судом не встановлено.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 року в справі №2а-2273/10/0770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Каралюс В.М.