Справа № 813/8448/14
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ К/800/22602/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Розваляєвої Т.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області про стягнення коштів, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області (далі - позивач, Управління) звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області (далі - відповідач) про стягнення витрат на виплату пенсії по інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Управлінням були понесені витрати з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01 серпня 2014 року по 1 грудня 2014 року в розмірі 367 гривень 20 копійок ОСОБА_1

Вказана сума була включена позивачем до відповідних актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Як вбачається з актів звірки, що відповідачем ця сума не була прийнята до заліку.

В зв'язку з чим позивач просив зобов'язати відповідача включити в акти звірки та прийняти до відшкодування виплачену пенсію гр. ОСОБА_1 на загальну суму 367,20 гривень за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року включно, а також стягнути з відповідача на користь УПФУ в Бродівському районі витрати, пов'язані з виплатою пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за період з серпня по листопад 2014 року на загальну суму 367,20 гривень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області на користь управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 на загальну суму 367,20 гривень (триста шістдесят сім гривень 20 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У своїй касаційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати їх судові рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області у своїх запереченнях на касаційну скаргу, вказує на її необґрунтованість і просить залишити скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягають з таких підстав.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1105-ХІV), відповідно до якої останній зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в Україні визначають Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи).

Статтею 1 Основ встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до статті 4 Основ в Україні залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються, зокрема, такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

За страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання відповідно до пункту 4 цієї статті надається, зокрема, такий вид соціальних послуг та матеріального забезпечення, як пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Частиною 4 статті 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тобто тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1105-XIV якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення, яка 13.03.1992 підписана Україною і набрала для неї чинності, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги представник відповідача посилається на те, що відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Бродівському районі Львівської області відмовилось враховувати в щомісячні акти звірок суми витрат на виплату пенсій з підстав невідповідності акту форми Н-1 вимогам чинного законодавства.

А саме, як зазначено в акті Н-1 нещасний випадок з гр. ОСОБА_1 стався в позаробочий час, тобто не під час виконання трудових обов'язків.

Однак, колегія суддів вважає безпідставними твердження відповідача про те, що випадок який стався з ОСОБА_1 не пов'язаний з виконанням трудових обов'язків.

Так, 24 квітня 1987 року було складено акт щодо потерпілого ОСОБА_1 форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві. Відповідно до виписки з акта освідування та МСЕК до довідки серії ВТЭ-4 № 012899 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, пов'язану з трудовим каліцтвом.

Таким чином, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_1 в сумі 367,20 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постановах від 21 листопада 2011 року у справі № 21-361а11, від 20 березня 2007 року у справі № 21-1087во06.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І.Смокович

Судді Л.Л.Мороз

Т.С.Розваляєва