Справа № 2-а-162/10
Суддя: Черних Є. А.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-162/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2010 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Черних Є.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про визнання дій неправомірними, перерахунок державної та додаткової пенсій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірним виплату відповідачем державної і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року та № 1293 від 27.12.2005 року всупереч положень ст.ст. 19,22, 46 Конституції України та ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та відмову у її перерахунку як інваліду 3 групи.

Крім того, позивач просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області відповідно до положень ст.ст. 19,22,46 Конституції України, ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснити перерахунок та виплату державної та щомісячної додаткової пенсії йому як інваліду 3 групи за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування взявши розміри мінімальної пенсії за віком, встановлену ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 1 вересня 2005 року за винятком раніше виплачених коштів.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, але надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження.

Раніше з письмовою заявою позивач звертався до відповідача з проханням провести перерахунок державної та додаткової пенсії, проте йому було відмовлено.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обгрунтування заперечень зазначив наступне. Позивач отримує пенсію по другій групі інвалідності і його захворювання дійсно повязане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Обчислення його пенсії проведено відповідно до вимог Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі відшкодування фактичних збитків завданих здоровю, встановлених МСЕК та у відповідності до Закону України „Про державний бюджет України, Постанов Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року.

Крім того, представник відповідача з посиланням на ст. ст. 99, 100 КАСУ України вказав, що позивач вийшов за межі строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення серії А № 012601 (а.с. 13).

Відповідно до копії довідки серії МСЕ № 024435 позивачеві з 1 січня 2005 року встановлена безстроково 3 група інвалідності (а.с. 12).

У відповідності до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком;

по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям - інвалідам 3 мінімальних пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсій проводиться відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 року № 3108 ІV відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування).

Відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст. 50 Закону „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах:

-інвалідам 1 групи 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

-інвалідам ІІ групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

-інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

При таких обставинах позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком і як інваліду 3 групи, щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсії не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, закону України, міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії по відношенні до позивача, підлягають застосуванню ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанов Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року, на підставі яких була нарахована пенсія позивачеві, оскільки останні суттєво звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі змісту ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що за основу нарахування пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно чинного законодавства визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В цьому звязку суд не приймає до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановленим абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. ст. 49, 50,54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 зазначеного Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до 1,2,3,4, категорій.

Частиною першою ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії останнього повинен проводитися з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, позивач просив нарахувати та виплачувати державну та додаткову пенсію починаючи з 1 вересня 2005 року та і в подальшому.

В цьому звязку суд вважає неможливим розглядати вимоги щодо зобовязання субєкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у звязку з вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 Цивільного Кодексу України, позовна давність на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю не поширюється.

За змістом ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж річний строк передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України .

Таким чином, виходячи з системного аналізу ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п. 3 ч. 1 ст. 268 Цивільного Кодексу України та ч. ч. 2,3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що на вимоги позивача відшкодувати шкоду, заподіяну його здоровю, строки позовної давності не поширюються та річний строк звернення до суду не застосовується.

Крім того, відповідно до 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна особа має право мирно володіти майном ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути позбавлений права власності та право власності є непорушним.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області неправомірними у відмові перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії та зобовязати вказане управління провести перерахунок призначеної позивачеві пенсії, виходячи із 6 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду 3 групи та зобовязати управління провести по відношенні до позивача перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 1 вересня 2005 року у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з довідкою управління пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 16 лютого 2010 року позивачеві державна та додаткова пенсія нарахована станом на лютий місяць 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19,22,41,46 Конституції України, Законом України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 2,9,99,160,161, п.4.ч.2 ст. 162, 163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про визнання дій неправомірними перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи із 6 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду третьої групи, починаючи з 1 вересня 2005 року і в подальшому з урахуванням раніше сплачених сум.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести щодо ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, починаючи з 1 вересня 2005 року і в подальшому з урахуванням раніше сплачених сум у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Черних Є.А.