Справа № 2-а-2854/11
Суддя: Маржина Т. В.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік, -

В С Т А Н О В И В:

09.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області від 25.02.2011 року № Б-25 у проведенні йому перерахунку та виплати разової грошової допомоги, передбаченої ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2010 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому разову грошову допомогу, передбачену ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2010 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з величини прожиткового мінімуму.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії і має статус інваліда війни П групи, відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно ч.5 ст. 13 названого Закону з відповідними змінами йому щорічно до 5 травня повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлена мінімальна пенсія за віком в розмірі прожиткового мінімуму для даної категорії осіб, однак відповідачем при виплаті такої допомоги такі положення Закону не були враховані і допомога виплачена йому у розмірі лише 480 грн., тобто в значно меншому розмірі, що порушує його права та не відповідає вимогам Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, „Про загальонообовязкове державне пенсійне страхування та Конституції України.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також зазначив, що вважає, що строк звернення до суду не пропустив, оскільки право на отримання державної соціальної допомоги до 5 травня мав до 30 вересня 2010 року, а з того часу шестимісячний строк для його звернення до суду не скінчився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що виплата разової грошової допомоги за 2010 рік ОСОБА_1 була проведена в сумі 480 грн. 29.04.2010 року згідно з діючим законодавством. Також просила застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду з наданим позовом, передбачені ст. 100 КАС України, оскільки шестимісячний строк звернення до суду, на її думку, слід обчислювати з 29.04.2010 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та має статус інваліда війни П групи відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Оскільки сторони свої вимоги та заперечення обгрунтовують Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» та Конституцією України, а також рішеннями Конституційного Суду та іншими нормативно-правовими актами, тому для вирішення даного спору необхідно визначитись, який з цих законів є приоритетним та підлягає застосуванню в даних правовідносинах.

Згідно зі ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Відсутній також закон, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено саме цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч.3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах, суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Враховуючи, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, пріоритетним в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

На момент виникнення спірних правовідносин, а саме на час нарахування та виплати позивачу відповідачем відповідних коштів, положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, в задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки в даному випадку відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обгрунтовано.

Оскільки відмовлено в позові особі, яка є інвалідом П групи, судові витрати в наданій справі відповідно до п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито слід віднести на рахунок держави.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 не пропустив строк звернення до суду з наданим позовом, оскільки протягом 2010 року неодноразово змінювались положення щодо підвідомчості даної категорії справ, відповідно, строк звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства був більшим, ніж передчабено ст. 99 КАС України і позивач цілком справедливо міг розраховувати на більш тривалий строк для захисту своїх прав. Крім того, виплата вказаної державної соціальної допомоги передбачена щорічно до 30 вересня 2010 року, а з цього моменту до моменту предявлення даного позову шестимісячний строк для звернення до суду не сплинув.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 70, 71, 158, 159, 162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправною відмови Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області від 25.02.2011 року № Б-25 у проведенні перерахунку та виплаті разової грошової допомоги, передбаченої ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2010 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та зобовязання виплатити таку разову грошову допомогу відмовити повністю.

Судові витрати в наданій справі віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання постанови всіма учасниками процесу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області. У разі застування судом ч. 3 ст. 160 КАС України та прийняття постанови у відсутність осіб, які приймають участь у справі, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: