Справа № 808/7295/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року (09 год. 25 хв.) Справа № 808/7295/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ», м. Запоріжжя

про: стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач або ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» (далі відповідач або ТОВ «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ»), в якому позивач просить суд стягнути з рахунків платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» у банках, обслуговуючих такого платника податків, податковий борг з податку на додану вартість в сумі 35 634,49 грн.

В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що ТОВ «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» має заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість в сумі 35 634,49 грн., яка виникла в результаті несплати відповідачем узгоджених сум податкових зобовязань, самостійно нарахованих платником податків відповідно до поданих декларацій з податку на додану вартість від 13.02.2015 № НОМЕР_1 і від 18.06.2015 № НОМЕР_2 та нарахованої податковим органом пені за період з 01.09.2014 по 14.07.2015. Стверджує, що позивачем вживались, передбачені нормами податкового законодавства, заходи щодо стягнення з ТОВ «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» податкового боргу, проте направлена на адресу відповідача податкова вимога від 19.05.2014 № 228-25 залишилась без виконання. Враховуючи, що заборгованість відповідача залишається не сплаченою до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/7295/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 09.10.2015.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом заздалегідь.

09.10.2015 від позивача у справі надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання 08.09.2014 представник відповідача також не зявився. Поштова кореспонденція направлена на адресу місцезнаходження відповідача повернулась до суду 02.10.2015 з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова кореспонденція направлялась відповідачу за адресою, яка відповідає реєстраційним відомостям, то згідно вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, слід вважати, що останній повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів позовної заяви встановлено, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» () зареєстроване як юридична особа 15.05.2001 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 1 014700, за адресою: 69040, Запорізька область, м. Запоріжжя, Комунарський район, вул. Броненосця «Потьомкін», буд. 5.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України) визначено обовязок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Судом встановлено, що ТОВ «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» були подані до ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області декларації з податку на додану вартість, зокрема:

- податкова декларація від 13.02.2015 №, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 12 331,00 грн.;

- податкова декларація від 18.06.2015 № НОМЕР_2, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 19 507,00 грн.

За правилами п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

З облікової картки платника податків судом встановлено, що податкове зобовязання відповідача згідно декларації від 13.02.2015 № зменшилось за рахунок часткової сплати та становить 9 667,19 грн. Сума податкового зобовязання визначеного у декларації 18.06.2015 № НОМЕР_2 у розмірі 19 507,00 грн. не сплачена у повному обсязі у встановлені законом строки.

Крім того, згідно приписів п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 Податкового кодексу України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Судом зясовано, що за відповідачу за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість за період з 01.09.2014 по 14.07.2015 нараховано пеню в розмірі 6 460,30 грн.

Таким чином, за ТОВ «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» обліковується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 35 634,49 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання.

З матеріалів справи судом встановлено, що ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано та направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми «Ю» від 19.05.2014 № 228-25 на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями у розмірі 1 532,87 грн.

Проте, поштова кореспонденція повернулась до податкового органу без вручення, що підтверджується наданою позивачем копією поштового конверту.

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, вищезазначена податкова вимога вважається врученою відповідачу належним чином.

Наразі, податкова вимога форми «Ю від 19.05.2014 № 228-25 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України позивачем не відкликана, оскільки з моменту її винесення заборгованість відповідача залишається не погашеною, що підтверджується наявною в матеріалах справи інтегрованою карткою платника податків з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп. 95.1 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, а також доказів, які б спростовували доводи позивача.

Відтак, заборгованість ТОВ «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» з податку на додану вартість в сумі 35 634,49 грн. залишається не сплаченою до бюджету та підлягає стягненню з відповідача.

Беручи до уваги викладені обставини, суд вважає адміністративний позов ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» про стягнення податкового боргу, задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «АІП-ГЕОДЕЗІЯ» (69040, Запорізька область, м. Запоріжжя, Комунарський район, вул. Броненосця «Потьомкін», буд. 5, ), у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету (одержувач Держбюджет у Комунарському районі, , код платежу 14010100, р/р 0005, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг з податку на додану вартість в сумі 35 634,49 (тридцять пять тисяч шістсот тридцять чотири гривні 49 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко