Справа № 2-а-5819/11
Суддя: Носик М. А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а/311/12/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року м. Василівка Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка подання Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення. В обґрунтування заявленого подання зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 47507149 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-5819/2011 виданого 23 квітня 2015 року Василівським районним судом Запорізької області про зобов'язання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 19 січня 2011 року по 22 липня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії у вказаний період. Боржнику була надана можливість самостійно виконати рішення суду, однак листом від 08 червня 2015 року за вих. №3393/06 УПФУ у Василівському районі Запорізької області повідомило про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань. Станом на 2012-2013-2014 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст.3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30 січня 2013 року, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Таким чином на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок боржника в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем.

Тому старший державний виконавець вимушений звернутися до суду з даним поданням, в якому просить змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу № 2а-5819/2011 виданого 23 квітня 2015 року Василівським районним судом Запорізької області про зобов'язання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 19 січня 2011 року по 22 липня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії у вказаний період.

В судове засідання представник заявника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області повторно не зявився, проте надав заяву з клопотанням про розгляд подання за його відсутності.

Представник боржника ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Василівському районі в судове засідання не зявився, надав до суду заяву із клопотання про розгляд справи без його участі. Крім того, подав заперечення на подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в яких зазначає, що відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області в своєму поданні просить змінити не спосіб виконання вказаного виконавчого документа, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття постанови.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст.263 КАС України неявка сторін у судове засідання, які були належним чином повідомлені про день час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності стягувача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява державного виконавця не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження №47507149 з примусового виконання виконавчого листа № 2а- 5819/2011, виданого 23 квітня 2015 року Василівським районним судом Запорізької області про зобов'язання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 19 січня 2011 року по 22 липня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії у вказаний період.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику була надана можливість самостійно виконати рішення суду.

Листом від 08 червня 2015 року за вих. №3393/06 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань.

Згідно п. З Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28 грудня 2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, Конституційний Суд України своїм рішенням від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 по справі №1-11/2012 підтвердив правомірність обчислення підвищень до пенсії в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Станом на 2012-2013-2014 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст.3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених постановою Кабінету Міністрів України №45 від 30 січня 2013 року, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Таким чином на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби.

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Ця норманне містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу є такі підстави: для розстрочення та відстрочення обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів. Виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Крім того, в листі Вищого адміністративного суду від 13 червня 2013 року №846/12/13-13 зазначено, що в даній категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобовязання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Проте, листом Вищого адміністративного суду від 11 лютого 2014 року №173/11/14-14 відкликано лист Вищого адміністративного суду від 13 червня 2013 року №846/12/13-13.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання постанови Василівського районного суду в справі №2а-5819/2011.

Керуючись ст.ст. 122, 158-160, 165, 263 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання постанови Василівського районного суду Запорізької області №2а-5819/2011 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.А. Носик