Справа № 2а/1522/6892/11 (2а/522/583/13)
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/37590/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційними скаргами Управління реклами Одеської міської ради та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області

на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2013 року

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року

у справі № 2-а-6892/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Управління реклами Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради,

третя особа: Державна казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області,

про визнання дій протиправними, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) звернувся до суду з позовом до Управління реклами Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради (далі - КП «Одесреклама»), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати дії Управління реклами Одеської міської ради та дії КП «Одесреклама» щодо демонтажу 26 липня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 металево-пластикових конструкцій у кількості 6 (шість) штук, розмірами: 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт. протиправними;

- визнати направлення на демонтаж 26 липня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 інформаційних конструкцій протиправним;

- витребувати з чужого незаконного володіння Управління реклами Одеської міськради майно, а саме металево-пластикові конструкції у кількості 6 (шість) штук та стягнути з КП «Одесреклама» моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2013 року позов задоволено:

- визнано дії Управління реклами Одеської міської ради та дії КП «Одесреклама» щодо демонтажу 26 липня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 металево-пластикових конструкцій у кількості 6 (шість) штук (розмірами : 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт.) - протиправними;

- визнано винесення 26 липня 2011 року КП «Одесреклама» направлення на проведення демонтажу в частині проведення демонтажу інформаційних конструкцій ФОП ОСОБА_3 в за адресою : АДРЕСА_1 - протиправним;

- витребувано з незаконного володіння Управління реклами Одеської міської ради металево-пластикові конструкції у кількості 6 (шість) штук (розмірами : 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт.) на користь ФОП ОСОБА_3;

- стягнуто з КП «Одесреклама» на користь ФОП ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.;

- зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області стягнути із Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 судовий збір в сумі 232 (двісті тридцять дві) грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року постанову суду першої інстанції змінено, вказавши у резолютивної частини замість словосполучення «із Державного бюджету України» - словосполучення «із бюджету м. Одеси».

Провадження у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_3 до Управління реклами Одеської міської ради, КП «Одесреклама», за участю третьої особи Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди закрито, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року у частині вирішення цих вимог - скасовано. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційних скаргах відповідач, третя особа, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять рішення судів скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Касаційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області мотивована тим, що судами безпідставно задоволено вимогу про стягнення з місцевого бюджету витрат на правову допомогу з огляду на те, що такі витрати не передбачено місцевим бюджетом. Крім того, зазначає, що Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області не є відповідачем у справі, а є третьою особою, тому зобов'язання його вчинити певні дії є порушенням норм процесуального права. Так само судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права в частині зміни рішення суду першої інстанції, оскільки стягнення коштів із бюджету м. Одеси зумовлює необхідність залучення в якості відповідача Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі, що не зроблено судом.

Касаційна скарга Управління реклами Одеської міської ради мотивована тим, що судами безпідставно зроблено висновок про порушення відповідачем процедури здійснення перевірки та вилучення конструкцій, на яких розміщено рекламу. Судами не надано оцінки тому чи є зображення, яке розміщене на вилучених конструкціях, рекламою чи воно носить виключно інформаційний характер.

В судове засідання сторони, їх представники не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційних скарг.

Судами встановлено, що Управлінням реклами Одеської міськради видано направлення на проведення перевірки № 45 від 04 квітня 2011 року, після чого працівником КП «Одесреклама» проведено перевірку та складено акт № 000683 від 11 квітня 2011 року, яким зафіксовано факт розміщення ФОП ОСОБА_3 рекламних конструкцій мимоходів до 1 кв. м у кількості дві одиниці; щитів розміром 0,6 м х 0,8 м х 1 сторону; 0,5 м 0,7м х 1 сторону; 1,0 м х 2,0 м х 1 сторону; лайт-боксів розміром 0,6 м х 2,0 м х 1 сторону; 0,3 м х 1,2 м х 2 сторони без дозвільних документів. Також встановлено відсутність технічного паспорту вивіски.

На підставі вказаного акту перевірки Управлінням реклами Одеської міськради складено припис про усунення порушень № 000683 від 11 квітня 2011 року з вимогою в строк до 15 квітня 2011 року демонтувати зазначені рекламні конструкції у зв'язку з їх розміщенням без дозвільних документів.

Отримавши зі сторони ФОП ОСОБА_3 відмову від підпису акту перевірки вказаний акт та припис про усунення порушень залишено в приміщенні де позивач безпосередньо здійснює підприємницьку діяльність, про що зроблено відмітку в акті перевірки. На підставі наведених обставин, судом апеляційної інстанції зроблено висновок про обізнаність ФОП ОСОБА_3 про необхідність здійснення демонтажу рекламних конструкцій.

В результаті невиконання позивачем вимог припису 26 липня 2011 року Управлінням реклами Одеської міськради видано направлення на проведення демонтажу № 139 вказаних рекламних конструкцій.

КП «Одесреклама» складено акт проведення демонтажу № 0424 від 26 липня 2011 року, згідно з яким конструкцію демонтовано та вивезено на склад КП «Одесреклама» для зберігання.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідачів та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з даним позовом про визнання дій протиправними, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції в частині вимог про визнання дій Управління реклами Одеської міської ради, КП «Одесреклама» щодо демонтажу конструкцій протиправними та визнання направлення на демонтаж конструкцій протиправним, виходив з того, що порушено процедури встановлення відповідачами факту вручення позивачу акту й припису про усунення правопорушень, так як в актах відсутній реєстраційний індекс документу, а також з того, що судовим рішенням встановлено, що зовнішні металево-пластикові конструкції, які належать позивачу, не містять ознак реклами, оскільки вони розміщувалися виключно для інформації споживача.

Проте, суд касаційної інстанції не може погодитись з такими висновками судів та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Відповідно до п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. N 206 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства (п. 45 вказаних правил).

П. 5 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. N 206 передбачено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління.

Таким робочим органом в даному випадку є Управління реклами Одеської міської ради.

Згідно з п.п. 2.2.9 та 2.2.10 Положення «Про Управління реклами Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28 лютого 2011 року № 384-VI Управління відповідно до покладених на нього завдань та функцій виконує наступні повноваження:

надає суб'єктам господарювання обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень порядку розміщення та розповсюдження зовнішньої реклами, вивісок та реклами на транспорті, а також правил благоустрою території міста, в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів;

у випадках, передбачених законодавством та/або актами органів місцевого самоврядування, організовує та контролює заходи з демонтажу рекламних засобів та/ або вивісок, розміщених з порушенням встановленого порядку.

З наведених норм слідує висновок, що Управління реклами Одеської міської ради наділено повноваженнями щодо складання приписів та демонтажу рекламних конструкцій, вивісок.

Висновок судів про те, що акт й припис про усунення правопорушень не містять реєстраційних індексів документів повністю спростовується наявними в матеріалах справи акту перевірки від 11 квітня 2011 року, припису про усунення порушень від 11 квітня 2011 року та акту проведення демонтажу від 26 липня 2011 року, які мають реєстраційні номери, що ставить під сумнів дослідження судами першої та апеляційної інстанцій матеріалів справи та встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Разом з тим, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відсутність в документі, який складається під час та за наслідками перевірки певного реквізиту не є безумовною підставою вважати такий документ нечинним.

Законом України «Про рекламу» та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. N 2067 визначено які з рекламних засобів відносяться до зовнішньої реклами.

Розглядаючи спір судом першої інстанції не надано оцінки та не встановлено чи відносяться вилучені у позивача конструкції до зовнішньої реклами, а відтак чи мали повноваження відповідачі їх демонтовувати. Суд апеляційної інстанції також залишив поза увагою вказане порушення норм процесуального права судом першої інстанції.

Посилання судів на ту обставину, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2013 року, зміненою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року у справі № 815/4154/13-а, встановлено, що зовнішні конструкції, які належать ФОП ОСОБА_3 у кількості 3 одиниці з сюжетами: «Канцтовары. Ксерокс», «Канцтовары. Ксерокопия. Ризография. Распечатка...», «Ксерокс. Ризография. Распечатка. Ламинация. Закатка в пластик...» не містять ознак реклами, оскільки вони розміщувалися виключно для інформування споживачів, не має жодного значення для вирішення даного спору, з огляду на наступне.

Предметом розгляду справи № 815/4154/13-а є визнання протиправним та скасування рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області № 30 від 15 травня 2013 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ФОП ОСОБА_3, прийнятого за наслідками проведення перевірки, розпочатої в січні 2013 року.

В той же час, належні позивачу конструкції, які на думку відповідачів, носять ознаки зовнішньої реклами, були вилучені у позивача 26 липня 2011 року, про що свідчить акт проведення демонтажу від 26 липня 2011 року, та знаходились на зберіганні у відповідача, принаймні, до прийняття судом апеляційної інстанції рішення в даній справі.

Відтак, посилання судів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2013 року, якою встановлено, що належні позивачу конструкції, не містять ознак реклами, є помилковим, оскільки конструкції, про які йдеться в даній справі та у справі 815/4154/13-а є, очевидно, різними.

Суди на вказані обставини уваги не звернули та в порушення норм процесуального права не встановили всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційні скарги Управління реклами Одеської міської ради та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасувати в частині задоволених позовних вимог, справу в цій частині вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: