Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/80697/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2011р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України, треті особи - Державна податкова адміністрація в Житомирській області, Державна податкова інспекція в Лугинському районі, управління Державного казначейства у Лугинському районі Житомирської області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними та скасування наказів ДПА України від 20.11.2009р. №649, від 15.12.2009р. №1566-о, від 25.02.2010р. №111 та від 01.10.2010р. №765 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, від 15.10.2010р. №1932-о про звільнення з посади начальника ДПІ у Лугинському районі, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та по листку непрацездатності, стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.06.2011р. позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів ДПА України від 20.11.2009р. №649, від 15.12.2009р. №1566-о, від 25.02.2010р. №111 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності залишені без розгляду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2011р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2011р., позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ ДПА від 15.10.2010р. №1932-о про звільнення позивача, поновлено позивача на посаді начальника ДПІ у Лугинському районі, зобов'язано ДПА України нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу, стягнуто з ДПА України на користь позивача 2000 грн. моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилися Державна податкова адміністрація України та Державна податкова адміністрація у Житомирській області, подали касаційні скарги, в яких посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно положень статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі) тощо.

Судами встановлено, що позивач проходила службу в органах державної податкової служби на посаді начальника державної податкової інспекції у Лугинському районі Житомирської області.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 15.10.2010р. №1932-о «Про звільнення ОСОБА_1» позивача звільнено із займаної посади 15.10.2010р. за систематичне невиконання без поважних причин службових обов'язків (п.3 ст. 40 Кодексу законів про працю України), що призвело до незабезпечення виконання завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету у тому числі з ПДВ та податку на прибуток.

Зазначений наказ прийнятий на підставі наказів ДПА України від 01.10.2010р. №765 «Про підсумки роботи органів ДПС за січень - серпень і серпень ц.р. та заходи із забезпечення надходження платежів до бюджетів усіх рівнів у 2010 році», від 15.12.2009р. №1566-о «Про застосування заходу дисциплінарного впливу» та від 25.02.2010р. №111 «Про підсумки роботи органів державної податкової служби за 2009 рік, стратегічні напрями діяльності у 2010 році та заходи, спрямовані на забезпечення виконання органами ДПС України доведених завдань», пояснень ОСОБА_1 від 21.09.2010р., листа Житомирської обласної державної адміністрації від 15.09.2010р. №5151/32/2-10 «Про погодження на звільнення начальника ДПІ у Лугинському районі ОСОБА_1».

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що виконання планових показників надходжень податків не передбачено в якості службових обов'язків позивача. Крім того, плановий показник та розрахункова база є свого роду прогнозом податкових надходжень за відповідний період, визначений на основі попередніх чи аналогічних періодів, та є оціночним критерієм. Надходження податків до бюджету пов'язане із діяльністю суб'єктів господарювання, які зобов'язані законом нараховувати, утримувати та сплачувати податки, а не із невиконанням позивачем обов'язків щодо планових показників по збору податків.

Крім того, суди мотивували своє рішення тим, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог закону, оскільки в день звільнення їй було видано листок тимчасової непрацездатності.

З такими висновками судів щодо незаконності звільнення позивача в період тимчасової непрацездатності, колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що в день звільнення позивачу було видано листок тимчасової непрацездатності, за правилами частини 3 статті 40 КЗпП України звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності не допускається, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Аналогічні роз'яснення щодо недопустимості звільнення працівника в день, коли йому видано лікарняний листок, містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалені рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційні скарги слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2011р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський