Справа № 380/952/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 380/952/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Косович Т.П. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії згідно постанови Апеляційного суду Київської області від 24 березня 2011 року за період з 01.01.2009 року по 31.10.2011 року;

- зобов'язати відповідача виконати остаточне рішення суду.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Тетіївського районного суду Київської області від 30 липня 2009 року по справі № 2-а-267/2009 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо перерахунку пенсії, зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії та стягнути заборгованість його позовні вимоги задоволені частково: визнано неправомірною бездіяльність та відмову управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі щодо перерахунку ОСОБА_2 раніше призначених державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування»; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести перерахунок та виплатити з 1 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року призначених ОСОБА_2 державної пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка визначена Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з відрахуванням фактично виплаченої пенсії за цей період. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 березня 2011 року постанову Тетіївського районного суду від 30 липня 2009 року змінено частково: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 03 липня 2008 року. В решті постанову залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2011 року постанову Тетіївського районного суду Київської області від 30 липня 2009 року, змінену постановою апеляційного суду Київської області від 24 березня 2011 року, та постанову апеляційного суду Київської області від 24 березня 2011 року залишено без змін.

30 травня 2011 року Тетіївським районним судом Київської області позивачу був виданий виконавчий лист № 2-а-267/09/1026 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 03 липня 2008 року.

14.06.2011 року згідно з постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-2009/1026 від 30.05.2011.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 26 жовтня 2011 року задоволено заяву управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області про виправлення помилки, допущеної у виконавчому листі, та ухвалено виправити допущену у виконавчому листі № 2-а-267/09/1026, виданому на виконання постанови Тетіївського районного суду Київської області № 2-а-267/2009 від 30 липня 2009 року, помилку та вказати: «зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 03 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Згідно з розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області від 21 червня 2011 року ОСОБА_2 за рішенням апеляційного суду Київської області по справі № 2-а-267/2009/1026 отримав доплату по рішенню суду за період з 03 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 16401,34 грн. Виплата здійснена в липні 2011 року, що підтверджується довідкою УПФУ в Тетіївському районі Київської області № 52 від 13.07.2015 (а.с.34).

30.11.2011 року позивач звертався до Апеляційного суду Київської області із заявою про роз'яснення постанови апеляційного суду Київської області від 24 березня 2011 року, за наслідками розгляду якої Апеляційний суд Київської області ухвалою від 22 грудня 2011 року у задоволенні заяви відмовив.

20 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області із заявою, в якій, посилаючись на ту обставину, що відповідачем не виконується постанова Тетіївського районного суду Київської області від 30 липня 2009 року по справі № 2-а-267/2009, з урахуванням постанови Апеляційного суду Київської області від 24.03.2011, просив провести розрахунок заборгованості по виплаті пенсії за період з 01.01.2009 по 01.11.2011.

Листом від 03 червня 2015 року № 36/Б-04 позивачу було надано відповідь за результатами розгляду звернення від 20 травня 2015 року, в якій зазначено, що постанова Тетіївського районного суду Київської області від 30 липня 2009 року по справі № 2-а-267/2009, з урахуванням постанови Апеляційного суду Київської області від 24.03.2011, виконана повністю, зважаючи на ту обставину, що позивачу було проведено перерахунок та виплату пенсії згідно з рішенням суду за період з 03.07.2008 по 31.12.2008.

Посилаючись на ту обставину, що відмова відповідача є протиправною, оскільки судовими рішеннями не було визначено кінцеву дату перерахунку його пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, виконуючи рішення суду щодо перерахунку пенсії та її виплати за період з 03 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року діяв правомірно, оскільки постановою Апеляційного суду Київської області від 24 березня 2011 року змінено лише початкову дату в межах річного строку звернення до суду, а саме з 03 липня 2008 року, а в решті постанову Тетіївського районного суду залишено без змін, якою кінцева дата періоду, за який слід провести перерахунок пенсії, визначена 31 грудня 2008 року.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з неоднаковим тлумаченням позивачем та відповідачем постанови Тетіївського районного суду Київської області від 30.07.2009, що була змінена постановою Апеляційного суду Київської області від 24 .03.2011, в частині розуміння періоду задоволення адміністративного позову.

Так, постановою Тетіївського районного суду Київської області від 30 липня 2009 року по справі № 2-а-267/2009 позовні вимоги задоволено за період, починаючи з 1 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 березня 2011 року, як вбачається з її мотивувальної частини, змінено лише початкову дату задоволення позову, враховуючи річний строк на звернення до суду, а саме з 03 липня 2008 року. В іншій частині постанову Тетіївського районного суду залишено без змін, якою кінцева дата періоду, за який слід провести перерахунок пенсії, визначена 31 грудня 2008 року.

Наведене підтверджується і ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 26 жовтня 2011 року, якою внесено виправлення у виконавчий лист № 2-а-267/09/1026, виданий на виконання постанови Тетіївського районного суду Київської області № 2-а-267/2009 від 30 липня 2009 року, із зазначенням наступного: «зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 03 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 03 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року здійснено в липня 2011 року.

З наведеного вбачається, що рішення суду виконане відповідачем в повному обсязі.

Виходячи із заявлених підстав адміністративного позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку покладено на державну виконавчу службу.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 14.06.2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-2009/1026 від 30.05.2011.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 12 цього закону передбачено право сторони виконавчого провадження оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Зважаючи на викладене, позивач не позбавлений можливості захистити свої права, які він вважає порушеними, при виконанні судового рішення шляхом оскарження дій та рішень державного виконавця у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують та відхиляються судом так, як є помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Беспалов О.О.