Справа № 2а-2209/11
Суддя: Савицька Н. В.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2а-2209/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Савицької Н.В.

розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, згідно ст.39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинна виплачуватися доплата до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Проте, відповідач у встановленому законом порядку не виплачує позивачу доплату до пенсії.

Позивач просить суд, зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату доплати непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат відповідно до п.2 ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз липня 2010 року по даний час.

Ухвалою суду від 29.04.2011 року, позов в частині вимог щодо зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01.07.2010 року по 01.08.2010 року залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 1832 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

В поданих суду письмових запереченнях відповідач просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення та віднесений до осіб 3 категорії, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням. (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а згідно ч.1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; - у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007р. передбачена інша редакція статті 39 Закону № 796 ХІІ, якою визначено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнаних неконституційними.

Отже, з 22.05.2008 року діють норми ст.39 Закону № 796 ХІІ в редакції, що була чинною в період до внесення змін підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 р. (що визнані неконституційними).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягає стаття 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії у відповідному розмірі.

Приймаючи до уваги, що Закон України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вище юридичну силу ніж Постанова Кабінету міністрів України №836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита виходячи з засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо невиплати позивачу зазначеної доплати до пенсії в повному розмірі є протиправними.

Таким чином, суд вважає протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу з 01.07.2010 року доплати до пенсії у розмірі, передбаченому ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тому, відповідача слід зобовязати провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат відповідно до п.2 ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 01 серпня 2010 року.

Керуючись вимогами ст. ст.10, 99, 100, 163 КАС України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Головного Управління пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні добровільного гарантованого відселення, відповідно до ст.39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 01 серпня 2010 року протиправними.

Зобовязати Головне Управління пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат відповідно до п.2 ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 01 серпня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Луцького міськрайнного суду Савицька Н.В.