Справа № 817/2087/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2087/15

20 жовтня 2015 року 15год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача 1,2: представник ОСОБА_3,

третьої особи відповідача: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області; державного реєстратора Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4
про визнання протиправним та скасування рішення , -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Костопільсткого районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_3 від 10.12.2013 № 8894477 про державну реєстрацію прав та обтяжень.

З змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить суд поновити їй строк звернення до суду із вказаним позовом; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 10.12.2013 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8894477, щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №16 по вул.Київській у м.Костопіль Рівненської області. Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь усі понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 29.09.2015, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати, залучено до розгляду справи, в якості належного відповідача, в частині вимог, що стосується стягнення на користь позивача суми понесених ним судових витрат, Реєстраційну службу Костопільського районного управління юстиції Рівненської області.

Крім того, судом ухвалою від 29.09.2015, постановленою без виходу до нарадчої кімнати залучено до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4.

В обґрунтування адміністративного позову, позивач вказав на те, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 02.10.2013 у справі № 564/965/13-ц, яке набрало законної сили, розірвано договір довічного утримання (догляду) від 05.03. 2009, укладений між ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1А.) та ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4В.). Повернуто ОСОБА_1 у власність житловий будинок з надвірними будівлями № 16 по вул. Київська, м. Костопіль, Рівненської області, загальною площею 65,5 кв.м., житловою 33,8 кв.м.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 07.03.2014 у справі № 564/965/13-ц роз'яснено рішення суду від 02.10.2013 та зазначено, що під «Повернути ОСОБА_1 у власність житловий будинок з надвірними будівлями № 16 по вул. Київська, м. Костопіль, Рівненської області, загальною площею 65,5 кв.м., житловою 33,8 кв.м.» слід розуміти те, що ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 16 по вул. Київська, м. Костопіль, Рівненської області, загальною площею 65,5 кв.м., житловою 33,8 кв.м.

За таких обставин, позивач звернулася до Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області із заявою про реєстрацію за нею права власності на вище згадуваний будинок. Однак, рішенням державного реєстратора ОСОБА_5 від 06.06.2014 відмовлено у реєстрації права власності позивача на вказаний вище житловий будинок, оскільки за адресою вул. Київська, 16, м. Костопіль, Рівненської області вже зареєстровано право власності житловий будинок загальною площею 118,3 кв.м., житловою площею 67,6 кв.м. за ОСОБА_4

В процесі оскарження рішення державного реєстратора ОСОБА_5 від 06.06.2014 № 13606906, позивачу стало відомо про наявність рішення державного реєстратора ОСОБА_3В від 10.12.2013 № 8894477, згідно якого за ОСОБА_4 і було зареєстровано право власності на новозбудований житловий будинок з надвірними будівлями № 16 по вул. Київська, м. Костопіль, Рівненська область.

Вказане рішення позивач вважає протиправним, у зв'язку із чим звернулась до суду із даним позовом.

Протиправність оскаржуваного рішення, на переконання позивача обумовлена тим, що реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою вул. Київська, 16, м. Костопіль, Рівненської області загальною площею 118,3 кв.м., житловою площею 67,6 кв.м. за ОСОБА_4, державний реєстратор здійснила як на новозбудований житловий будинок з врахуванням начебто переобладнаного старого будинку на літню кухню.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_4 не було переобладнано старий житловий будинок з надвірними будівлями № 16 по вул. Київська, м. Костопіль, Рівненська область, загальною площею 65,5 кв.м., житловою 33,8 кв.м. у літню кухню, на підтвердження чого КП Рівненське РБТІ виготовило технічний паспорт на вказану будівлю, як на житловий будинок, на переконання позивача такі дії державного реєстратора є протиправними.

Крім того, позивач вказує на те, що ОСОБА_4 не мав права реєструвати за собою права власності на житловий будинок за вказаною адресою, оскільки не мав права розпоряджатися даним будинком, так як на цей час договір довічного утримання вже був розірваний.

За таких обставин позов просив позов задовольнити повністю.

Враховуючи те, що про існування оскаржуваного рішення позивач дізналась лише під час розгляду справи №817/3591/14 у Рівненському окружному адміністративному суді, та те, що вже раніше вона зверталась до суду із позовом про його скасування, - з даним позовом позивач звернулася із пропущенням строку звернення до суду. Наведені обставини, на переконання позивача є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з позовом.

А тому, додатково просить суд поновити їй строк звернення до суду із даним позовом.

Представник позивача, в судовому засіданні під час розгляду справи, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Додатково повідомив суду, що на його переконання державний реєстратор, за наведених умов, мала провести виправлення в Єдиному державному реєстрі, відомості щодо об'єкта нерухомого майна, який вже був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно - в частині зміни площі. Проте, вчиняти реєстраційну дію одночасно із видачею свідоцтва про право власності та відповідно відкривати новий розділу в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було підстав.

Відповідач 2, що одночасно являється представником відповідача 1, в судовому засіданні проти позову заперечила. На обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що у відповідності до ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Під час розгляду заяви ОСОБА_4, було здійснено перевірку інформації, та зясовано, що за ОСОБА_4 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою вул. Київська, 16, м. Костопіль, Рівненська область на підставі договору довічного утримання № 462 від 05.03.2009.

Водночас, з аналізу наданих документів встановлено, що згідно із рішення виконкому житловий будинок переобладнано в літню кухню. Разом з тим, державний акт на право власності на земельну ділянку, технічний паспорт, декларація про готовність обєкта до експлуатації видані за адресою вул. Київська, 16, м. Костопіль, Рівненська область. Таким чином, жодних суперечностей між заявленими та уже зареєстрованими правами не встановлено. За таких обставин, керуючись нормами чинного законодавства, реєстратор зазначив, що ним правомірно прийнято оскаржуване рішення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечив. У своїх запереченнях вказав на те, що його довірителем у відповідності та на підставі норм Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень подано всі необхідні документи державному реєстратору для реєстрації права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою вул. Київська, 16, м. Костопіль, Рівненська область. Крім того, зазначив, що Виконавчий комітет Костопільської міської ради надав дозвіл ОСОБА_4 на реконструкцію старого житлового будинку на кухню по вул. Київській, 16. Таким чином, підстав для скасування рішення державного реєстратора від 10.12.2013 № 8894477, на підставі якого проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_4 - немає.

Заслухавши пояснення осіб які беруть участь у розгляді справи, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Народного суду Костопільського району Рівненської області від 02.08.1978 за ОСОБА_1 визнано право власності на будинок за адресою вул. Київська, 16, м. Костопіль, Рівненська область, що підтверджується копією витягу із рішення суду та копією витягу про реєстрацію права на нерухоме майно від 06.11.2008.

05.03.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання (догляду). Вказаний договір нотаріально посвідчений і не визнаний судом нікчемним.

Відповідно до умов договору, відчужувач передає у власність набувача, належний їй на праві приватної власності житловий будинок №16, що знаходиться в м.Костополі Рівненської області по вул.Київська, 16, а стягувач зобов'язується забезпечити відчужувача утриманням довічно, а в разі втрати здоров'я також довічним доглядом.

На підставі договору довічного утримання від 05.03.2009, рішенням про державну реєстрацію та внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.04.2010, проведено реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями № 16 по вул. Київська, м. Костопіль, Рівненська область, загальною площею 65,5 кв.м., житловою 33,8 кв.м.

Водночас, як встановлено судом з витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №62147377 від 02.07.2014, у зв'язку із укладенням договору довічного утримання від 05.03.2009, нотаріусом ОСОБА_6 на підставі вказаного договору було внесено відомості щодо заборони на відчуження вказаного об'єкту нерухомого майна.

В подальшому на підставі заяви ОСОБА_4, рішенням Костопільської міської ради від 31.10.2013 №456, надано дозвіл ОСОБА_4 на реконструкцію старого житлового будинку під літню кухню по вул.Київській,16.

За таких умов, враховуючи те, що на підставі рішення Костопільської міської ради від 25.06.2009 №704 ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0596 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою м.Костопіль, вул.Київська, 16, останнім було розпочато та відповідно проведено будівництво нового житлового будинку за вищевказаною адресою.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованої інспекцією ДАБК у Рівнеській області за №РВ 04 від 23.09.2013, об'єкт житловий будинок на вул.Київській,16 в м.Костопіль, Костопільського району Рівненської області, закінчений будівництвом.

У зв'язку із чим, 10.12.2013 ОСОБА_4 звернувся до реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Реєстраційний номер заяви НОМЕР_1.

Розглянувши подану заяву про реєстрацію права власності та документи подані для проведення державної реєстрації прав, 10.12.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно, Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_3 прийнято рішення № 8894477 про державну реєстрацію прав та обтяжень з відкриттям відповідного розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Будучи незгідним із вказаним рішенням позивач і звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07. 2004 № 1952-IV (далі Закон України № 1952-IV).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України № 1952-ІV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено статтею 15 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV.

Як встановлено судом, з досліджених матеріалів справи та підтверджено довідкою КП РОБТІ РОР №1385 від 14.11.2013 житловий будинок по вул.Київській №16 м.Костопіль, який належав ОСОБА_4 на підставі договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 462, згідно рішення виконкому Костопільської міської ради №456 від 31.10.2013 переобладнано в літню кухню.

Виходячи із системного аналізу положень п.4 ч.1 ст.15 та ст. 18 Закону № 1952-IV, у випадку реєстрації права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна, державна реєстрація права власності проводиться із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Підстави для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема перелік документів які подаються для проведення державної реєстрації визначені ст. 19 Закону № 1952-IV.

Зокрема відповідно до ч.1 вказаної статті, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Перелік підстав, за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено визначено ст.24 Закону № 1952-IV. Вказаний перелік підстав є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст.15 Закону № 1952-IV, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно.

У зв'язку із чим, постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі по тексту Порядок №868).

Порядок №868 був чинний на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Вказаним Порядком визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Зокрема, відповідно до п.20 Порядку №868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Водночас, згідно п.28 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Документом, що підтверджують виникнення, перехід чи припинення речових прав на нерухоме майно, відповідно до п.37 Порядку №868 є зокрема свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону.

Пунктом 49 порядку визначено особливості реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна.

Зокрема, відповідно до вказаного пункту Порядку, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований обєкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення обєкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції обєктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта;

технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;

письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування);

документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції обєкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на обєкт нерухомого майна до проведення його реконструкції, заявникові не повертаються.

Як встановлено судом, з матеріалів реєстраційної справи №34, заведеної на підставі заяви ОСОБА_4 від 10.12.2013 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться в м.Костополі Рівненської області вул.Київська 16, останнім для проведення державної реєстрації виникнення права власності було подано:

заяву про державну реєстрацію права власності;

копія паспорта;

державний акт на земельну ділянку серія ЯИ 253456, кадастровий номер :03:006:0202 відповідно до якого, ОСОБА_4, є власником вказаної земельної ділянки;

декларацію про готовність об'єкта до експлуатації РВ 904 від 23.09.2013;

технічний НОМЕР_2 виготовлений станом на 14.11.2013, яким підтверджено факт реконструкції старого житлового будинку;

копію листа Виконавчого комітету Костопільської міської ради від 07.10.2013, відповідно до якого рішення про присвоєння поштової адреси по вул. Київській, 16 в м. Костопіль на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 не приймалося;

довідка з БТІ від 14.11.2013 щодо проведення реконструкції;

Підстави за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначені ст.24 Закону № 1952-IV, за яких могло б бути відмовлено у реєстрації заявленого права, у державного реєстратора були відсутні.

Посилання позивача на те, що при наявності в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно, запису щодо реєстрації права приватної власності за ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою у м. Костопіль, по вул. Київська, 16, заявлене право на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно, права приватної власності на новозбудований житловий будинок загальною площею 118,3 кв.м., житловою площею 67,6 кв.м., що розташований за аналогічною адресою та є реконструкцією старого житлового будинку не підлягає державній реєстрації, на переконання суду є не обґрунтованим та безпідставним.

Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що реєстрація права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою у м. Костопіль, по вул. Київська, 16, на підставі договору довічного утримання, 03.04.2010 була проведена ще в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно. Вказаний реєстр станом на час проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 на новозбудований житловий будинок за вказаною адресою, який згідно Рішення Костопільської міської ради від 31.10.2013 №456 та довідки КП РОБТІ РОР №1385 від 14.11.2013 є реконструкцією старого будинку закрито.

Згідно Порядку використання даних Реєстру права власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1844/5 від 14.12.2012 відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно зазначеного порядку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно переносяться лише відомості з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек. Відомості з державного реєстру права власності на нерухоме майно не переносяться державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не погашаються.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що державним реєстратором перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме заборону щодо відчуження об'єкту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, що накладена приватним нотаріусом ОСОБА_6 на підставі вказаного договору довічного утримання.

В силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного реєстратора Реєстраційної служби Костопільського міського управління юстиції щодо винесення рішення від 10.12.2013 № 8894477 про державну реєстрацію прав та обтяжень в повній мірі відповідають критеріям правомірності визначених ч.3 ст.2 КАС України.

Натомість, суд зважає на необхідне зазначити на тому, що спірні правовідносини які виникли фактично між позивачем та третьою особою носять цивільно-правовий характер. А порушене право позивача підлягає захисту в порядку цивільного судочинства.

Факт порушення права позивача діями чи бездіяльністю з боку державного реєстратора як суб'єкта владних повноважень не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

А тому, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Костопільсткого районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_3 від 10.12.2013 № 8894477 про державну реєстрацію прав та обтяжень не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, Державного реєстратора Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.