Справа № 2-а-3399/11
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2012-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а -1612/626/12
Постанова

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2012 року Суддя Комсомольського міського суду

Полтавської області ОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення в м. Комсомольську про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, постраждалій внаслідок аварії на ЧАЄС,

в с т а н о в и в :

В травні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до УПСЗН в м. Комсомольську, в якому просить поновити строк звернення до адміністративного суду, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, постраждалій внаслідок ЧАЄС, зобовязавши останнього здійснити такий перерахунок та виплату недорахованих по 2-й категорії сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2010, 2011 р.р. згідно із ст..48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.01.1991 р. № 796-ХП (далі Закон) та зобовязати відповідача усунути порушення діючого законодавства і в подальшому здійснювати нарахування допомоги у відповідності до Закону.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 23 січня 2012 року частину позовних вимог відповідно до положень ст..100 КАС України було залишено без розгляду з одночасним відкриттям провадження у цій же справі за вимогою позивача, предявленої до УПСЗН в м. Комсомольську про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги за 2011 рік.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні проти позову. Відмову провести перерахунок допомоги мотивує відсутністю правової підстави для застосування норми, яка регулює інші правовідносини.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 2 категорії, перебуває на обліку в УПСЗН і отримує відповідну соціальну допомогу, як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЄС .

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За ч.4 ст.48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 20.06.1996 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносини (протягом згаданого періоду дія статті неодноразово зупинялась ЗУ «Про державний бюджет» на відповідний рік з наступним прийняттям рішення щодо неконституційності внесених змін) щорічна дпомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 2 категорії, становить пять мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Отже, вихідним критерієм обчислення розміру щорічної допомоги на оздоровлення, яка призначається відповідно до положень ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є мінімальна заробітна плата.

Як вбачається із змісту Законів України, що приймались з часу набуття чинності Законом № 796-ХП стосовно розмірів заробітної плати, ними не встановлювались обмеження щодо застосування розмірів заробітної плати, встановлених цими нормативними актами, зокрема, для реалізації положень ст..48 Закону № 796-ХП. Враховуючи також, що Верховною Радою України протягом згаданого періоду також не приймались будь-які рішення щодо подальшого врегулювання питання виплати та розмірів щорічної допомоги на оздоровлення за Законом № 796-ХП, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми ст..48 Закону № 796-ХП.

Отже, приймаючи рішення про призначення позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, постраждалій внаслідок аварії на ЧАЄС, виходячи з розрахункової величини, визначеній Постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року у розмірі 100 грн., відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вимога позивача про визнання такого рішення протиправним та зобовязання УПСЗН в м. Комсомольську провести перерахунок та після його проведення виплатити різницю в отриманій та перерахованій допомозі є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

З огляду на вищенаведене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що в 2011 році відповідач повинен був призначити та виплатити позивачеві щорічну допомогу на оздоровлення з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат, виходячи з її розміру на момент виплати.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо обгрунтованості вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснювати перерахунок та виплату пенсії в подальшому, суд наголошує про наступне:

01 січня 2012 року набув чинності Закон України № 4282-V1 від 22 грудня 2011 року «Про Державний бюджет України на 2012 рік», згідно з яким норми і положення ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік».

Конституційність згаданої норми була підтверджена рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року щодо відповідності Конституції України пункту 4 розділу V11 «Прикінцеві положення» ЗУ№ 4282-V1 від 22 грудня 2011 року «Про Державний бюджет України на 2012 рік». Разом з тим згадане рішення не може застосовуватись до правовідносини, які виникли до його ухвалення /як на тому наполягає відповідач/, з огляду на положення ст..58 Конституції України щодо зворотної дії в часі Законів та інших нормативно-правових актів.

Отже, приймаючи до уваги, що в Державі Україна відсутній Закон, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу, а також враховуючи позицію Конституційного Суду України, яку він оприлюднив в п.3 мотивувальної частини свого рішення від 03.10.1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) стосовно того, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачене самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, та виходячи з системного аналізу ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ЗУ Про державний бюджет України на 2012 рік», суд вважає, що до спірних правовідносин з приводу вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснювати перерахунок та виплату пенсії в подальшому, підлягає застосуванню ЗУ Про державний бюджет на 2012 рік, який був прийнятий пізніше ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і встановив інший порядок застосування ст.48 Закону № 796-ХП, що відповідно виключає правову підставу для задоволення заявлених в цій частині позовних вимог.

Питання про судові витрати вирішене судом відповідно до положень ст..94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159, 160, 183-2 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення в м. Комсомольську щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЄС у розмірі меншому, ніж встановлено ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення в м. Комсомольську, призначити та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату за виключенням суми фактично проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя: Т.В. Окунь