Справа № 2-а-65/2010
Суддя: Бобровський І. М.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
Справа № 2а-65/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді БОБРОВСЬКОГО І.М.

при секретарі ЗАЦЕПІНІЙ І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення інспектора ДПС та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення інспектора ДПС ОСОБА_2 та скасування постанови серії ВЕ № 110225 від 09.07.2009 року. Мотивує свої вимоги тим, що згідно до постанови його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. Вважає, що постанова незаконна, так як він не допускав порушень правил дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги просить про задоволення позову. Пояснив, що на його адресу надійшов виклик в якості боржника до відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області під час відвідування якого йому стало відомо про існування постанови серії ВЕ № 110225 від 09.07.2009 року про адміністративне правопорушення і надано можливість зробити фотокопію. З постанови стало відомо, що 09 липня 2009 року інспектором ОР ДПС ВДАІ ОСОБА_2 було винесено вказану постанову якою його визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн.. З вказаною постановою не згоден, оскільки в порушення ч.6 ст.258 КпАП, на його адресу, яка зазначена працівником ВДАІ в постанові, не надходило жодної кореспонденції, тому він був позбавлений права оскаржити винесену постанову. При винесені постанови та визначенні розміру штрафу не було враховано особу правопорушника, майновий стан, обставини, що помякшують відповідальність. А тому враховуючи, що інспектором було допущено ряд порушень просить скасувати постанову серії ВЕ № 110225 від 09.07.2009 року.

Представник відповідача субєкта владних повноважень - УДАІ УМВС України в Миколаївській області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмове заперечення в якому зазначив, що позов не визнає, просить розглянути справу за відсутності відповідача. Зазначає, що 09.07.2009 року у звязку з порушенням ОСОБА_1 вимог п.18.1 Правил дорожнього руху - не надання переваги в русі пішоходам, що переходили проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході, сержантом міліції ОСОБА_2, який здійснював нагляд за дорожнім рухом в районі перехрестя вулиць Леніна і 8-го Березня в місті Миколаїв, було складено адміністративний протокол та винесено постанову ВЕ № 110225 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн..

Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови серії ВЕ № 110225 від 09.07.2009 року, ОСОБА_1 09.07.2009 року на вул. Леніна в м. Миколаїв керуючи автомобілем НОМЕР_1, проїхав нерегульований пішохідний перехід на якому знаходились пішоходи в крайньому лівому ряду, чим порушив п.18.4 Правил дорожнього руху і його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною четвертою даної статті передбачено, що субєкт владних повноважень зобовязаний надати суду всі документи і матеріали, які у нього маються і можуть бути використані, як докази по справі.

Позивач заперечує проти змісту постанови, указує на відсутність обєктивних доказів скоєння ним правопорушення.

Оскільки відповідач в судове засідання не зявився та інших доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надав, суд вправі вирішити справу на підставі доказів, що є в ній.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач в своєму запереченні вказує, що 09.07.2009 року інспектором Пономаренко О.В. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, але не вказано серію та номер протоколу, та копію вказаного протоколу не долучено до матеріалів справи. Таким чином суд не має можливості встановити час вчинення правопорушення, що безпосередньо відноситься до обставин справи, які повинні бути зясовані судом.

Відповідно до п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26 лютого 2009 року №77, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.04.2009 року за №374/16390, яка розроблена відповідно до вимог КУпАП і встановлює порядок провадження у справах про адміністративні провадження, та порядок їх обліку, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

В запереченні відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 не погодився з трактуванням порушення, а тому з метою прийняття заходів адміністративного впливу було складено адміністративний протокол та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Але не зважаючи на невизнання правопорушником своєї вини інспектором ДПС не були допитані свідки правопорушення, пояснення яких бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що могли б істотно вплинути на прийняте у справі рішення не тільки порушує права правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП.

Крім того, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість доводів позивача ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього містять суперечливі дані щодо самого факту вчинення правопорушення, при цьому відповідачем за час розгляду справи не надано будь-яких інших доказів, які б спростували доводи заявника.

За таких обставин суд вважає, що позивача не обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності у звязку з чим вважає за необхідне визнати протиправним рішення інспектора ДПС ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 серії ВЕ № 110225 від 09.07.2009 року за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення інспектора ДПС та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову серії ВЕ № 110225 від 09.07.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 грн., скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Южноукраїнського міського суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя: І.М. Бобровський