Справа № 2а-11284/11/1270
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/31218/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Амєліна С.Є.,
Бутенка В.І., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Стахановського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2012 року, -

встановив:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив: визнати протиправними дії Стахановського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області у зв'язку з відмовою видати йому довідку про грошове забезпечення відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 (далі - Порядок № 707); зобов'язати відповідача видати йому довідку про грошове забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включивши посадовий оклад, оклад за спеціальним званням підполковника міліції, відсоткову надбавку за вислугу років та щомісячну надбавку в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством на день встановлення інвалідності - 10 серпня 2011 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2012 року і прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 12 жовтня 1981 року по 23 вересня 1998 року проходив службу в Стахановському міському відділі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області на різних посадах рядового та середнього начальницького складу органів внутрішніх справ. Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 23 вересня 1998 року № 425 о/с капітана міліції ОСОБА_4, оперуповноваженого відділення розкриття злочинів проти особистості та боротьби з груповими злочинними проявами відділу карного розшуку Стахановського міського відділу, звільнено з органів внутрішніх справ за підпунктом «б» пункту 64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

З 1985 року по 28 серпня 1987 року ОСОБА_4 навчався у Донецькій спеціальній середній школі міліції МВС СРСР, про що свідчить копія диплому НОМЕР_1.

Згідно довідки від 8 грудня 1992 року у період з 15 лютого 1987 року по 15 березня 1987 року позивач у складі звідного загону Донецької спеціальної середньої школи міліції був направлений у службове відрядження в зону Чорнобильської АЕС. ОСОБА_4 належить до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 6 червня 2011 року, ОСОБА_4 10 серпня 2011 року встановлена з 1 липня 2011 року безстроково ІІ група інвалідності по захворюванню, пов'язаному із виконанням службових обов'язків при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

18 серпня 2011 року позивач звернувся до Стахановського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області із заявою, у якій просив видати йому довідку про грошове забезпечення у розмірі, встановленому Порядком № 707.

Згідно довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги за № 53/228, виданої Стахановським міським відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області 22 серпня 2011 року, грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 Порядку № 707 капітану міліції ОСОБА_4 на день установлення інвалідності складає: посадовий оклад - 650 гривень; оклад за спеціальним званням - 120 гривень; надбавка за вислугу років 30 відсотків - 231 гривня. Усього - 1001 гривень.

Позивач вказує, що відповідач видав йому довідку, яка не відповідає вимогам зазначеного Порядку, до неї не включена щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років), а також оклад за спеціальним званням - підполковник міліції, а за таких обставин розмір грошової допомоги, яка підлягає виплаті йому як інваліду ІІ групи значно зменшується.

Так, відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII; у редакції Закону України від 3 листопада 2006 року № 328-V) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції визначено Порядком № 707.

За приписами підпункту 2 пункту 1 Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У пункті 3 Порядку передбачено, що розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством.

У частині 1 статті 19 Закону № 565-XII визначено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

1 січня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 7 листопада 2007 року № 1294 (далі - Постанова № 1294), якою змінено структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 1 Постанови № 1294 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У пункті 2 Постанови № 1294 передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством внутрішніх справ, а пунктом 3 цієї ж постанови затверджені схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23.

Втім, ні схемою посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ для міських, районних, лінійних відділів (відділень) міліції (додаток 14), ні додатковими видами грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (додаток 26), такий вид грошового забезпечення як щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків від грошового забезпечення не передбачений.

На виконання Постанови № 1294 і з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 була затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Зазначеним Наказом були затверджені, зокрема, додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Такий вид грошового забезпечення як щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) вказаною Інструкцією (Наказом) також не передбачений.

Щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) особам рядового, а також середнього і старшого начальницького складу органів внутрішніх справ була запроваджена Указом Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року № 926» від 31 серпня 2001 року № 771/2001, проте вказаний Указ втратив чинність згідно з іншим Указом Президента України від 18 грудня 2007 року № 1234/2007.

Як встановлено судами, позивача звільнено з органів внутрішніх справ 23 вересня 1998 року і на час звільнення та встановлення йому інвалідності надбавку в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) він не отримував. Згідно довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги за № 53/228, виданої Стахановським міським відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області 22 серпня 2011 року, грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 на день установлення інвалідності складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до Стахановського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновку, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Стахановського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Амєлін С.Є.

Бутенко В.І.