Справа № 826/13261/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 жовтня 2015 року № 826/13261/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом доОСОБА_1 Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві
про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Грузії ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов'язання Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі по тексту - Дніпровське РВ ГУ ДМ України в м. Києві) підготувати за встановленою формою висновок про неможливість примусового видворення з України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною походження іноземця або особи без громадянства, або з причин, що не залежать від ОСОБА_1, після завершення дванадцятимісячного строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, або якщо технічну неможливість здійснити примусове видворення іноземця було з'ясовано раніше.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не може отримати посвідки на тимчасове проживання, оскільки Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (далі - ПТПІ ДМСУ) не видав йому довідки про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ за формою, встановленою у додатку 8 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 липня 2013 року №681, а Дніпровський РВ ГУ ДМ України в м. Києві не підготувало висновку про те, що позивач може бути документований посвідкою на тимчасове проживання відповідно до частини п'ятнадцятої статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Представник відповідача Дніпровського РВ ГУ ДМ України в м. Києві в письмових запереченнях пред'явленні позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що відповідач діяв у порядку та межах передбачених законодавством України, посилаючись на підстави викладених у письмових запереченнях.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.07.2014 у справі № 755/19125/14-а за позовом Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, позов задоволено, громадянина Грузії ОСОБА_1 примусово видворено за межі України, постановлено затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства УМВС України в Чернігівській області для встановлення особи.

Як слідує із зазначеного судового рішення, 21.07.2014 ОСОБА_1 було виявлено в ході проведення оперативно-розшукових заходів по перевірці оперативної інформації щодо перебування на території м. Києва осіб, віднесених до категорії «злодії в законі», кримінальних авторитетів, лідерів та учасників організованих злочинних угрупувань, який пояснив, що приблизно в лютому 2014 року він потрапив на територію України через кордон з Республікою Молдова по національному паспорту, який втратив при невідомих обставинах. Має лише водійське посвідчення від 23.11.2003, яке видане владою Грузії. Прибув з особистих справ. Проживав в м. Києві у своїх знайомих. Родичів та близьких громадян України він не має. Документи в міграційній службі не реєстрував. Офіційною трудовою діяльністю не займається, дозволу на працевлаштування не має.

21.07.2014 Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві було винесено постанову відносно відповідача, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500,00 грн. у зв'язку із порушенням ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та прийнято рішення про примусове повернення громадянина Грузії ОСОБА_1, за межі України та зобов'язання його покинути територію України у термін до 21.07.2014.

У зв'язку із ухиленням гр. ОСОБА_1 від виконання рішення про його примусове повернення від 21.07.2014, на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 поміщено в Чернігівський ПТПІ ДМСУ для підготовки відповідних матеріалів про примусове видворення.

При цьому Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві неодноразово направлялись звернення до Посольства Грузії в Україні щодо надання документа про повернення громадянина ОСОБА_1 до країни походження, проте жодних відповідей отримано не було.

У зв'язку з тим, що вжиті Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві заходи для забезпечення виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва не дали позитивних результатів, 23.06.2015 був підготовлений висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_1. (далі по тексту - Висновок), на підставі якого 21.07.2015 останній був звільнений з Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до Законів України «Про імміграцію», «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», постанов Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 №251 «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 №1983» (зі змінами), від 15 лютого 2002 №153 «Про створення єдиної системи залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги» (зі змінами), від 27 травня 2013 №437 «Питання видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства» та від 1 червня 2011 №567 «Про затвердження Правил оформлення віз для в'їзду в Україну і транзитного проїзду через її територію» (зі змінами), наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 №715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 за №1549/21861, розроблено Тимчасовий порядок розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 15 липня 2013 №681, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2013 за №1335/23867 (далі по тексту - Тимчасовий порядок).

Цей Тимчасовий порядок визначає процедуру розгляду заяв для оформлення (обміну) і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства і прийняття за результатом їх розгляду рішень, а також внесення даних до бланків посвідок.

Частиною 17 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 №3773-VI (далі по тексту - Закон №3773-VI) передбачено, що іноземці та особи без громадянства, яких до завершення граничного терміну перебування у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не було примусово видворено з України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їх походження або з інших причин, що не залежать від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України, на період дії обставин, що унеможливлюють їхнє примусове видворення з України.

Згідно із ч.ч. 3, 15 ст.5 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах 4 - 14 та 17 ст. 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання. Підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною сімнадцятою ст. 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, подана після завершення граничного терміну тримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, про неможливість примусового видворення з України іноземця або особи без громадянства з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною походження іноземця або особи без громадянства або з причин, що не залежать від таких осіб, після завершення дванадцятимісячного строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, або якщо технічну неможливість здійснити примусове видворення іноземця було з'ясовано раніше.

Право на отримання посвідки на тимчасове проживання мають іноземці та особи без громадянства, які після завершення граничного терміну перебування в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, звернулися із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання передбачене пп. 12 п. 3.1 Тимчасового порядку.

Згідно із пп. 12 п. 3.3 Тимчасового порядку, для осіб, зазначених у пп. 12 п. 3.1 цього розділу, разом із заявою іноземця або особи без громадянства про отримання посвідки на тимчасове проживання, що подається після завершення граничного терміну тримання в ПТПІ, подаються документи, вказані у пп. 3, 4 п. 3.2 цього розділу (квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра на матовому папері (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з'являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах)), довідка про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ (додаток 8) та за наявності паспортний документ (після пред'явлення повертається) і копії сторінок паспорта з особистими даними.

Вказана довідка видається на підставі висновку (додаток 9) територіального органу ДМС України, який розмістив іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, про те, що іноземець чи особа без громадянства може бути документована посвідкою на тимчасове проживання відповідно до частини п'ятнадцятої статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у зв'язку з неможливістю примусового видворення іноземця та особи без громадянства за межі України. У разі якщо разом з іноземцем або особою без громадянства у ПТПІ утримувалися його неповнолітні діти, їхні дані також вносять до довідки.

Підготовку висновку не пізніше, ніж за один місяць до закінчення граничного терміну перебування особи в ПТПІ здійснює територіальний орган ДМС, який розміщував іноземця або особу без громадянства в ПТПІ. У разі коли іноземця або особу без громадянства в ПТПІ розміщував орган охорони державного кордону, висновок готує територіальний орган ДМС, на території обслуговування якого знаходиться ПТПІ, на підставі інформації, отриманої від органу охорони державного кордону. Інформацію про неможливість видворення іноземця або особи без громадянства із зазначенням заходів, що були вжиті для ідентифікації особи, та їх результатів орган охорони державного кордону, який розміщував іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, за підписом начальника не пізніше ніж за 40 днів до закінчення граничного терміну перебування особи в ПТПІ надсилає до територіального органу ДМС, на території обслуговування якого знаходиться ПТПІ, для підготовки висновку.

Про документування іноземця або особи без громадянства посвідкою на тимчасове проживання та про місце його проживання територіальний орган за місцем видачі посвідки протягом п'яти днів письмово інформує ПТПІ та орган, який розміщував іноземця або особу без громадянства в ПТПІ.

Орган, який розміщував іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, після документування іноземця або особи без громадянства посвідкою на тимчасове проживання продовжує здійснювати заходи щодо усунення обставин, що унеможливлюють його примусове видворення з України.

У разі усунення таких обставин та підготовки матеріалів про примусове видворення посвідка на тимчасове проживання в іноземця або особи без громадянства вилучається органом, що здійснює видворення, та надсилається до органу ДМС, який видавав посвідку на тимчасове проживання, для її знищення. У разі відсутності посвідки в іноземця або особи без громадянства, який видворяється, повідомлення про це надсилається до органу ДМС, який видав посвідку, для її скасування.

Як вбачається з матеріалів справи, затверджений начальником Головного управління ДМС України в м. Києві, висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина ОСОБА_1., був підготовлений у відповідності до абз. 4 пп.12 п.33, а саме не пізніше, ніж за один місяць до закінчення граничного терміну перебування особи в ПТПІ - 23.06.2015.

08.07.2015 Висновок, листом № 1-05/3350-15 був надісланий директору Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, тобто не пізніше, ніж за десять робочих днів до завершення терміну граничного перебування особи в ПТПІ.

21.07.2015 громадянин Грузії ОСОБА_1 був звільнений з Чернігівського ПТПІ у зв'язку із закінченням граничного терміну перебування в пункті та видано останньому Довідку про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ, в якій зазначено, що ОСОБА_1 має правові підстави для подачі заяви на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні відповідно до ч.15 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивач не надав суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 11, 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя А.С. Мазур