Справа № 350/838/15-а
Суддя: Калиній Г.В. Г. В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/838/15-а
Номер провадження 2-а/350/41/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

секретаря судового засідання Видойник І.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Небилівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, про скасування рішення Небилівської сільської ради,

В С Т А Н О В И В :

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Небилівської сільської ради № 228-23/2015 від 21 січня 2015 року «Про затвердження схеми частини доріг у с. Ловаги».

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19 листопада 2013 року, Небилівською сільською радою прийнято рішення, яким йому надано дозвіл на складання технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0, 1772 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1.

Протягом декількох місяців така технічна документація була виготовлена, межі земельної ділянки погоджені і визначені на місцевості.

12 лютого 2014 року рішенням Небилівської сільської ради технічну документацію було затверджено та вирішено передати йому у власність вищевказану земельну ділянку, яка здавна належала його сім'ї, проте внаслідок того, що в родині був член УПА, їх було вислано з України. Вже після повернення, він отримав можливість використовувати земельну ділянку, що і дало йому право оформити право власності на цю землю в межах площ, якими він користувалися.

29 березня 2014 року, на підставі зазначеного вище рішення сільської ради, Реєстраційною службою Рожнятівського районного управління юстиції проведено реєстрацію його права власності та видано відповідне свідоцтво.

Під час виготовлення і погодження сільською радою проекту відведення земельної ділянки, її межі були винесені в натурі та погоджені з суміжними землекористувачами. Проектом землеустрою визначено, що частина земельної ділянки знаходиться в охоронній зоні лінії ЛЕП-0,4 кВ. Будь-яких інших обмежень у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням не встановлено . Крім того, згідно документації, даних державного земельного кадастру, даних по формі 6 ЗЕМ, і рішення сільської ради, цільове призначення даної земельної ділянки визначено, як землі сільськогосподарського призначення.

Однак, з часу оформлення права власності на землю, ОСОБА_2, як власник земельних ділянок по АДРЕСА_1, почав перешкоджати йому використанні землі. Останній вважає, що по частині належної йому земельної ділянки проходить дорога шириною 4 метри, по якій він має можливість проїжджати до своєї будівлі і до земельних ділянок .

Йому відомо, що жодної дороги, яка б проходила через належну йому земельну ділянку ніколи раніше не було, і така була віднедавна самовільно влаштована ОСОБА_2, без будь-якого рішення сільської ради чи належно виготовленого і підтвердженого проекту.

Він звернувся до відповідних органів землеустрою і 03 грудня 2014 року комісією у складі першого заступника голови Рожнятівської РДА, начальника відділу Держземагенства у Рожнятівському районі та начальника відділу містобудування, архітектури та регіонального розвитку РДА, було проведено обстеження його земельної ділянки і прилеглих до неї, та встановлено, що орієнтовно в 2010 році ОСОБА_2 власними силами без погодження із суміжними землекористувачами влаштував заїзд до своєї земельної ділянки, яким і користується по даний час. Згідно виготовленої документацій, проїзд частково включено в межі приватизованої ним земельної ділянки.

Дізнавшись про такі висновки комісії Рожнятівської РДА, ОСОБА_2, з метою узаконення своїх самовільних дій по влаштуванню дороги, організував комісійне обстеження усіх існуючих доріг, що ведуть до його земельних ділянок, в тому числі самовільно влаштованого проїзду.

21 січня 2015 року сільським головою, землевпорядником та запрошеними депутатами Небилівської сільської ради було проведено обстеження частини доріг, за наслідком якого був складений відповідний акт. Крім того, було намальовано схему доріг, які існують до будинковолодіння ОСОБА_2 в кількості три дороги, в тому числі самовільно влаштований ОСОБА_2 проїзд.

У цей же день, без будь-якого попереднього погодження депутатами порядку денного, а саме 21 січня 2015 року, Небилівською сільською радою було прийнято рішення про затвердження схеми доріг у с. Ловаги та акта до даної схеми.

Ознайомившись з прийнятим рішенням і самою схемою, він довідався, що частина належної йому земельної ділянки, за даним рішенням сесії, була включена до схеми доріг і площа його земельної ділянки скоротилася по ширині більше ніж на 2 метри, а по довжині приблизно на 24,57 метра, що в цілому позбавило його частини земельної ділянки площею 50 метрів квадратних.

Вважає рішення. прийняте Небилівською сільською радою, незаконним і таким що порушує його права та законні інтереси

У судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Інші учасники процесу про час та день розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Позивач є власником земельної ділянки площею 0,1772 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 березня 2014 року (а. с. 16, 17).

Вказану земельну ділянку позивач отримав у власність на підставі рішення Небиліської сільської ради, яким затверджено виготовлену ним технічну документацію щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1772 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 та передано йому у власність зазначену земельну ділянку, що підтверджується копією рішення Небилівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 174-19/2014 від 12 лютого 2014 року (а. с. 13 ).

З метою визначення і встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивач звернувся до проектної установи та виготовив технічну документацію із землеустрою, межі земельної ділянки були винесені в натурі та погоджені усіма суміжніми землекористувачами, проектом землеустрою визначено, що частина земельної ділянки знаходиться в охоронній зоні лінії ЛЕП-0.4 кВ, будь-яких інших обмежень у використанні земельної ділянки за призначенням встановлено не було, що підтверджується копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1772 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 (а. с. 14, 15).

По населеному пункті с. Ловаги Небилівської сільської ради генеральний план забудови села чи будь-яка інша містобудівна документація не розроблялися і не затверджувалися, у 2010 році ОСОБА_2 самовільно, без погодження із суміжніми землекористувачами влаштував заїзд до своєї земельної ділянки, який частково включено в межі приватизованої позивачем земельної ділянки, що підтверджується копією акта обстеження належної ОСОБА_1 земельної ділянки та встановлення на місцевості шляхів, проїздів чи проходів до земельної ділянки ОСОБА_2, складеним комісією спеціалістів Рожнятівської РДА, відділу Даржземагенства в Рожнятівському районі та відділу містобудування архітектури та регіонального розвитку Рожнятівської РДА (а. с. 18).

Рішенням Небилівської сільської ради частина належної позивачу земельної ділянки була включена до схеми доріг, а саме до заїзду до господарства ОСОБА_2, і площа його земельної ділянки скоротилася по ширині більше ніж на 2 метри, а по довжині приблизно на 24,57 метра, що в цілому позбавило його частини земельної ділянки площею 50 метрів квадратних, що підтверджується копіями рішення Небилівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 228-23/2015 «Про затвердження схеми частини доріг у с. Ловаги» від 21 січня 2015року, акта комісії сільської ради та схеми доріг, складених 21 січня 2015 року (а. с. 10-12).

Згідно ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Статтею 23 Земельного кодексу України чітко визначено пріоритетність земель сільськогосподарського призначення і вказано, що землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання.

Для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередач та зв'язку, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості.

Судом встановлено, що надана позивачу у власність земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Своїм рішенням від 21 січня 2015 року сільська рада фактично передала частину належної позивачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення для влаштування дороги до господарства ОСОБА_2 Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення, органом місцевого самоврядування порушено принцип пріоритетності земель сільськогосподарського призначення та неправомірно змінено цільове призначення частини належної позивачу земельної ділянки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За змістом п. «в» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради -сесії.

Частинами 1-3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Конституційним Судом України в рішенні № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

У пункті 5 цього ж рішення Конституційного суду України вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Враховуючи вищенаведене, рішення Небилівської сільської ради № 228-23/2015 від 21 січня 2015 року «Про затвердження схеми частини доріг в с. Ловаги» фактично змінює рішення Небилівської сільської ради № 174-19/2014, згідно якого було вирішено затвердити ОСОБА_1 технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1772 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення про затвердження технічної документації із землеустрою № 174-19/2014 від 12 лютого 2014 року є підставою для оформлення правовстановлюючих документів, тобто є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його використання, а тому, воно не може бути змінено в подальшому органом місцевого самоврядування.

Крім того, при прийнятті рішення про приватизацію спірної земельної ділянки ОСОБА_3 органом місцевого самоврядування не порушено вимог чинного законодавства і Небилівська сільська рада діяла у межах наданої їй компетенції, що підтверджується копією рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Небилівської сільської ради, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування і свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яким у задоволенні позову відмовлено, та залишено у силі зазначене рішення і державний акт про право власності ОСОБА_1 на землю (а. с. 39-44).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що рішення рішення Небилівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 228-23/2015 «Про затвердження схеми частини доріг у с. Ловаги» від 21 січня 2015 року прийняте з порушенням норм чинного законодавства, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, тому його слід визнати недійсним за рішенням суду та скасувати.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 250 гривень, що підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Небилівської сільської ради, третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про скасування рішення Небилівської сільської ради задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Небилівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 21 січня 2015 року № 228-23/2015 «Про затвердження схеми частини доріг у с. Ловаги» .

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Калиній