Справа № 408/1058/13-а
Суддя: Рукас М. С.
Дата ухвалення: 2013-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 408/1058/13-а
Провадження № 2 -а/408/28/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с.Біловодськ 15 жовтня 2013 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Рукаса М.С.,

за участю:

секретаря Мірошнік Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, старшого сержанта міліції ІДПС ВДАІ Красноармійського МВ Донецької області про скасування постанови серії АА2 №590753 про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії АА2 № 590573 від 18 вересня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення, в частині накладення адміністративного штрафу в розмірі 255 гривень, накладеного на позивача у звязку зі скоєнням правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 18 вересня 2013 року близько 15 години 15 хвилин керуючи автомобілем Skoda Fabia рухався по вул.Дніпропетровській у м.Красноарсійськ, він був зупинений ст.сержантом міліції ІДПС ВДАІ Красноармійського МВ, нагрудний знак ДО 1033 ОСОБА_3. Незрозуміло відрекомендувавшись, інспектор звинуватив його у невиконанні вимог дорожнього знаку 5.16 Обовязковий напрямок руху по смугах, і попросив передати документи. Взявши його документи інспектор направився до службового авто для складання протоколу про адміністративне порушення і постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою серії АА2 №590573 від 18 вересня 2013 року про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення, передбачене частиною 1 статтею 122 КУпАП, за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 Обовязковий напрямок руху по смугах.

У поясненнях до протоколу він вказав про його незгоду з обвинуваченням, дорожня розмітка на тій ділянці дороги відсутня, асфальтне покриття в ганебному стані, суцільні ями і що він намагався обїхати одну з них.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим. У звязку з тим, що дорожня розмітка відсутня на тій ділянці дороги, він рухався приблизно посередині дорожнього полотна і намагався обїхати глибоку яму на його шляху, але праворуч від нього було достатньо місця для проїзду ще однієї машини, тому інспектор не мав права притягувати його до адміністративної відповідальності за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16, оскільки вказані в протоколі та постанові його дії не являються адміністративним проступком. Очевидно, що інспекторові у звязку із займаною посадою було відомо про дані норми законодавства, однак він грубо перевищив службові повноваження, використавши їх для незаконного накладення штрафу на нього, напевно виконуючи план по кількості накладених штрафів.

Як він вказав, інспектор після винесення протоколу відразу ж написав і постанову про адмінпорушення. Однак розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на протокол та постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП, якими він на мав можливості скористатися. За таких обставин його процесуальні права при такому розгляді справи грубо порушено.

Жодних доказів того, що саме він порушив правила дорожнього руху інспектор ДАІ не надав.

Вказане вище свідчить про те, що працівник ДАІ розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Службовою особою ВДАІ порушено також пункт 1.6 Розпорядження МВС України від 21.03.2009 року №466 Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики порушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, який передбачає вимогу виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків, тощо).

Вказане вище підтверджується відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, підтверджує факт той факт, що він жодного адміністративного правопорушення не вчиняв.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою ДАІ незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоїв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Просить визнати дії ст.сержанта міліції ІДПС ВДАІ Красноармійського МВ, ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АА2 №590573 від 18 вересня 2013 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, за порушення ст.122 ч.1 КУпАП, незаконними. А також визнати постанову серії АА2 №590573 від 18 вересня 2013 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Представник ВДАІ Красноармійського МВ Донецької області в судове засідання не зявився. Про час, місце та дату слухання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах

здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Так судом встановлено, ОСОБА_1 свою вину в скоєнні правопорушення не визнає, вказуючи на те, що 18 вересня 2013 року, знаходячись у м.Красноарсійськ і рухаючись по вулиці Дніпропетровській, де дорожня розмітка відсутня на тій ділянці дороги, він рухався приблизно посередині дорожнього полотна і намагався обїхати глибоку яму на його шляху, але праворуч від нього було достатньо місця для проїзду ще однієї машини, згідно п.8.4 Правил дорожнього руху України, уважно вивчив дорожню обстановку, і не створюючи будь-яких перешкод для руху транспортних засобів, виїхав праворуч для того, щоб обїхати глибоку яму.

Також з пояснень позивача встановлено, що при накладенні адміністративного стягнення, інспектором ДПС, не було враховано: характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Не було встановлено інспектором і майновий стан позивача ОСОБА_1

Представник відповідача в судове засідання не зявився, заяв про розгляд справи за його відсутності не надсилав, заперечень проти позову рівно як і доказів правомірності своїх дій не надав.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, і будь які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 17, 18, 19, 71, 86, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії АА2 № 590573 від 18 вересня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення, в частині накладення адміністративного штрафу в розмірі 255 гривень, за скоєнням правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

суддя М.С. Рукас