Справа № 2-а-38/10
Суддя: Прикіпєлова Л. В.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Глобинський районний суд Полтавської області
Справа № 2-а-38/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2010 року Глобинський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Прикіпєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської райдержадміністрації про поновлення строку позовної давності, про визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації щодо недорахування та недоплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення такої допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про поновлення строку позовної давності, про визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації щодо недоврахування та недоплати державної допомоги по догляду за дітьми, та стягнення такої допомоги. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона має на утриманні одну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку надається у розмірі встановленого Законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 1 квітня 2007 року - 434 грн., з 1 квітня по 1 жовтня 2007 року - 463 грн., у жовтні 2007 року 470 грн.. Вказує, що вона протягом 2007-2009 років повинна була отримувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у зазначених вище сумах щомісяця, але Законами України „Про Державний бюджет України» розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку було значно зменшено. Позивачка дізналась про порушення її прав тільки у лютому 2009 року з засобів масової інформації.

Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких прохав відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків. Механізм та порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у зв'язку із рішенням Конституційного суду України у 2007 році не визначено та кошти не передбачено на відповідні виплати. Проведення перерахунку та виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірах, визначених Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", можливе лише після внесення відповідних змін до Закону України «Про Державний бюджет України" на відповідний рік, які мають передбачити, зокрема, збільшення видаткової частини на фінансування витрат для забезпечення виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначає, що позивачкою пропущено встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

В судове засідання позивач та представники відповідачів не з»явились, про час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 122 ч.3 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що підтверджується свідоцтвами про народження, що позивачка ОСОБА_1 має на утриманні одну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Управлінням праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахованій особі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в період з листопада 2007 року по квітень 2009 року

Статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 р. № 2240-ІІІ (у редакції закону від 01.01.2002 - 09.07.2007 р.р.), передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» зупинено.

Згідно з абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-У на 2007 рік допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але ... не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 абзац третій частини другої статті 56 щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Пунктом 5 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбачену ст. 43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 14 статті 71 та абзацу 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Тобто з листопада.2007 р. позивачці мала б виплачуватись щомісячна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який з 1 квітня складає 463 гривень, з 1 жовтня - 470 гривень дитину.

Проте, як вбачається з довідки від 23.04.2009 року, виданої ОСОБА_1 Управлінням праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 виплачувалась допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного року в розмірі меншому за прожитковий мінімум для дітей віком до шести років.

Судом встановлено, що позивачка в період з 08.09.2008 року по 08.12.2008 року працювала, і допомога по догляду за дитиною до досігннення нею трирічного віку позивачці не виплачувалась.

Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України „Про передачу функцій призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення" від 06.12.2006 року № 453 встановлений обов'язок забезпечити з 1 січня 2007 року призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі документів, визначених Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", у порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що Постановою Кабінету Міністрів України „Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" від 16 січня 2007 р. № 32 передбачено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам з 1 січня 2007 р. призначається органами праці та соціального захисту населення, суд вважає, що у 2007 році відповідач призначав та нараховував допомогу на підставі Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що вимоги про позивача про стягнення з відповідача недоплаченої суми допомоги в сумі 5743,99 грн., не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування допомоги замість органу, якому надані такі повноваження.

Вимоги позивача щодо перерахунку зазначеної допомоги, в позовній заяві відсутні

Щодо поновлення строку позовної давності суд виходить з наступного.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з позовом 27.04.2009 року. Таким чином, враховуючи річний строк на звернення до суду, права позивача підлягають захисту з 27.04.2008 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пропуск строку звернення до суду позивачка мотивує тим, що про порушене право вона дізналася тільки у лютому 2009 року з засобів масової інформації.

Між тим, зазначені доводи щодо необізнаності позивача по правовим питанням призначення та виплати допомоги є необґрунтованими та не можуть бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України річний строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необізнаність позивача з вимогами діючого законодавства України не може свідчити про те, що вона не могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, адже питання нарахування та виплати в 2007 році допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку врегульовані опублікованими у встановленому порядку Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, законодавчими та підзаконними нормативно-правовими актами. Як вбачається з матеріалів справи, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалася позивачу щомісячно. Тобто позивач мала можливість дізнатися про відповідність отриманого розміру допомоги вимогам діючого законодавства України в кожному окремому випадку отримання суми допомоги за певний місяць.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, як підстава для відмови в задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строку для звернення до адміністративного суду, встановленою ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає, що у справі є достатні підстави для відмови у задоволенні адміністративного позову щодо перерахунку допомоги в період з листопада 2007 року по квітень 2008 року, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом

Щодо заперечень відповідача до позову, що Управління праці та соціального захисту населення Глобинської РДА являється неналежним відповідачем, а належним являються Міністерство фінансів України, Державне казанчейство України, Міністерство праці та соціальної політики України, то вони безпідставні, оскільки повноваження цих органів на місцях наділені їх територіальні підрозділи, які є окремими юридичними особами, яким і являється Управління праці та соціального захисту населення Глобинської райдержадміністрації, яке і є належним відповідачем.

Керуючись ст.ст. 8-14, 71, 159, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

постановив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації щодо недорахування та недоплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з листопада 2007 року по 27.04.2009 року, неправомірними.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови через Глобинський районний суд Полтавської області.

СУДДЯ Л.В.ПРИКІПЄЛОВА