Справа № 173/1400/15-а (2-а/173/42/2015)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокусправа № 173/1400/15-а (2-а/173/42/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення за 2015 рік громадянину, як особі постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії 2-ої групи інвалідності,-

ВСТАНОВИВ :

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому допомоги на оздоровлення за 2015 рік як особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії 2-ої групи інвалідності у розмірах, менших ніж передбачено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату на користь позивача недоплаченої суми з щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії 2-ої групи інвалідності за 2015 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат згідно ч.7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.1991 року «Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати».

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувану постанову посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи та постановити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та є інвалідом другої групи за хворобою пов'язаною в виконанням обов'язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

08.06.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести

перерахунок та виплатити допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається на момент виплати, на момент подачі заяви за 2015 рік складає 1218 грн. х 5 = 6090 грн.

Листом від 01.07.2015 №1471 УПСЗН Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області повідомлено позивача, що щорічна грошова допомога на оздоровлення за 2015 рік була призначена йому в лютому 2015 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка встановлює розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії 2-ої групи інвалідності - 120 грн. 00 коп.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вказану статтю викладено у такій редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», цей Закон набирає чинності з 1 січня 2015 року, крім пункту 42 розділу I цього Закону (щодо Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру»), який набирає чинності з 25 квітня 2015 року.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містить положень щодо виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС у 1986 році другої категорії в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, тому відповідач правомірно відмовив позивачеві в нарахування щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року було внесено зміни до низки нормативно-правових актів, серед яких і Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Підпунктом 8 пункту 4 Розділу І вищезазначеного Закону, стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у новій редакції, згідно якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям - інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини першої, другої та третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України від 25 січня 2012 року №3рп/2012 встановлено, що нормативно - правові акти Кабінету міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Також, виплата щорічної допомоги на оздоровлення передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої відповідач здійснив виплату допомоги на оздоровлення позивачу, оскільки іншого розміру такої допомоги у 2015 році не встановлено, а стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2015 року не встановлює розміру такої допомоги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанція, щодо правомірності дій відповідача під час виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст.183-2, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року у справі № 173/1400/15-а (2-а/173/42/2015) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАСУ є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров