Справа № 808/2821/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2015 рокусправа № 808/2821/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі №808/2821/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000445/2 від 28.11.2014 Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00752 від 28.11.2014 Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України.

Не погодившись з таким рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом обставин справи. Апелянт зазначає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права в частині застосування ст. ст. 31, 33, 52, 53, 54, 58, 64, 337 Митного кодексу України, ст. ст. 19, 67 Конституції України, що призвело до неправильного вирішення спору. Крім того, апелянт вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що подані позивачем документи для здійснення митного оформлення не містили достовірну інформацію, яка необхідна для здійснення митних процедур, у тому числі, визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору). В зв'язку з чим, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги виходить з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно умов укладеного контракту № 156S/2014M від 24.10.2014 р. ТОВ «Кліон» придбало у компанії Матгард Сіфуд А.С., Норвегія, морожене філе лосося та форелі (далі - товар).

Відповідно до інвойсу постачальника ціна на товар встановлена на рівні 4,55 дол. США за кг. Умови поставки товару визначені як FCA Осло, Норвегія (а.с. 22).

З метою митного оформлення товару в режимі імпорту ТОВ "Кліон" до відповідача подана митна декларація від 25 листопада 2014 року №112050000/2014/025779 (а.с. 86) та документи з метою здійснення митного контролю та митного оформлення вказаного товару. Митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (контракту) та включала в себе вартість товару згідно розрахунків 335430,99 грн. та вартість витрат на транспортування товару до місця ввезення та митну територію України - 12459,36. На підтвердження заявлених відомостей позивачем подано митному органу наступні документи: контракт № 156S/2014М від 24.10.2014; інвойс № 1388 від 24.10.2014; міжнародна товарно-транспортна накладна № 016450 від 11.11.2014; рахунок за транспортні послуги № 1012-2014 від 06.11.2014; дублікат ветеринарного свідоцтва від 24.11.2014 серії ДРД-00 № 954369 та №954370; ветеринарний (санітарний) сертифікат від 05.11.2014 № 3; сертифікат походження № 388 від 06.11.2014; сертифікат якості від 05.11.2014; експортна декларація № 062788 від 05.11.2014.

При митному оформленні вказаного товару відповідач зазначив, що в інвойсі № 1388 вказано, що умови поставки 100 % передплата, але платіжного документу про оплату декларантом не надано, а також що в свідоцтві про транспортні послуги № 1012-2014 відсутні інформація про номер та дату CMR, а тому декларанту запропоновано надати додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

З метою підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару що імпортуються Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліон" надано митному органу наступні додаткові документи: платіжне доручення № 817 від 24.11.2014, що підтверджує здійснення оплати за контрактом № 156S/2014М від 24.10.2014; додаткова угода від 27.10.2014 до контракту № 156S/2014М від 24.10.2014, що підтверджує зміну умов оплати за товар; експертний висновок № ОИ-684 від 17.11.2014 Запорізької торгово-промислової палати, на підтвердження якісних та вартісних характеристик товару; лист позивача від 28.11.2014 № 06/02-2269 щодо договорів транспортного експедирування, укладених з третіми особами та відсутності платежів третім особам на користь продавця відсутності комісійних, посередницьких послуг за договором поставки; договір міжнародного транспортного експедирування № 2012 МЭ/3А від 01.09.2012; лист перевізника від 27.11.2014 щодо додаткової інформації про наданий рахунок та номер CMR; лист постачальника від 27.11.2014 з поясненнями щодо виявлених розбіжностей, складу бухгалтерської документації та відсутності каталогу.

Рішенням Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України (що реорганізована у Запорізьку митницю ДФС) від 28 листопада 2014 року № 112050000/2014/000445/2 митна вартість імпортованого товару скоригована в бік збільшення на підставі резервного методу до рівня 7,6 дол. США за одиницю товару. При цьому зазначено, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з ненаданням декларантом витребуваних митним органом додаткових документів.

Коригування митної вартості товару стало підставою для оформлення 28 листопада 2014 року картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2014/00752.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог та скасовуючи спірне рішення та картку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в рішенні про коригування митної вартості не наведено жодного підтвердження тому, що позивач при декларуванні митної вартості товару зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості та що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товару. Необґрунтованим також визнав суд і визначення відповідачем митної вартості товару на підставі резервного методу з урахуванням наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний, інформаційний характер при прийняття митним органом відповідних рішень.

Колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з фактичних обставин справи, погоджується з такими висновками суду та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За приписами статті 57 Митного кодексу України № 4495-УІ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У даному випадку спірним рішенням визначена митна вартість товару за резервним методом (6).

Колегія суддів вважає, що перевірка правомірності спірних рішень відповідача має здійснюватись через встановлення наявності обґрунтованих підстав для витребування митницею додаткових документів у зв'язку із відсутністю належного підтвердження заявленої митної вартості.

Так, відповідно до положень статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів. Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно із ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Проте, такі повноваження митний орган повинен реалізовувати виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачем був наданий весь перелік обов'язкових документів, передбачений чинним законодавством, а вказані відповідачем недоліки не впливали на визначення обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару та слугували формальною підставою для витребування додаткових документів.

При цьому, у повідомленні відповідача від 25 листопада 2014 року вказано на те, в інвойсі № 1388 від 24.10.2014 вказано, що умови оплати товару - 100% передплата, але платіжне доручення до митного оформлення не надавалось, та, що у довідці про транспортні витрати № 1012-2014 від 06.11.2014 відсутня інформація про номер та дату CMR.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до додаткової угоди до контракту від 27 жовтня 2014 року (а.с. 41) Сторони домовились змінити умови оплати товару шляхом відстрочення платежу на 45 календарних днів з дати виставлення інвойсу. При цьому, позивачем до митного органу надано платіжне доручення № 817 (а.с. 40) що підтверджує здійснення оплати за контрактом № 156S/2014М.

Окрім цього, відповідачу було надано лист перевізника від 27.11.2014, який надає додаткову інформацію про номер CMR (а.с.48).

Вказані документи підтверджують зміну умов оплати за товар та в свою чергу спростовують довови митного органу щодо недостовірності заявленої позивачем у декларації митної вартості товару за основним методом.

Отже, надавши додаткові документи, позивач усунув визначені відповідачем недоліки, які стали підставою для витребування додаткових документів, але відповідач послався на те, що позивач не надав всі додаткові документи, і з формальних підстав прийняв оскаржені у справі рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо протиправності рішення Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості товарів від 28 листопада 2014 року №112050000/2014/000445/2.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визначення митної вартості за основним методом, оскільки митним органом не надано доказів на підтвердження того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостовірними чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

А відтак, оскільки всі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, і цим обставинам дана правильна юридична оцінка, колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в мажах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі №808/2821/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко