Справа № 4609/10/1570
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ К/800/2081/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Стрелець Т.Г., Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Марин» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, актів та свідоцтв, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 4609/10/1570, задоволено частково адміністративний позов ТОВ «Сан Марин», визнано протиправними дії Інспекції ДАБК в Одеській області по утворенню приймальної комісії для прийняття в експлуатацію дачних будівель, розташованих по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2, визнано протиправними та скасовано накази Інспекції ДАБК в Одеській області № 494 від 12 червня 2009 року та № 495 від 12 червня 2009 року про призначення приймальних комісій для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів дачних будинків, розташованих по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо підтвердження готовності закінчених будівництвом об'єктів до експлуатації, розташованих по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2, шляхом складання приймальною комісією актів готовності об'єктів до експлуатації №494 та №495 від 24 червня 2009 року, визнано протиправними дії щодо видачі ОСОБА_5 свідоцтв №15000495 та №15000494 від 24 червня 2009 року про відповідність збудованих об'єктів проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, скасовано свідоцтва №15000495 та №15000494 від 24 червня 2009 року про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил замовнику об'єкта будівництва, виданих Інспекцією ДАБК в Одеській області ОСОБА_5 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24 липня 2014 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2012 року у якій, як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, зазначена постанова Верховного суду України від 20 травня 2014 року у справі № 21-41а14 за позовом ТОВ «Сан Марин» до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення, у якій встановлено, що ТОВ «Сан Марин» не доведено, що його право, яке виникло у 2004 році, порушено спірним актом - рішенням Міськради від 22 червня 1994 року №823 «Про надання земельної ділянки площею 50 кв.м. ОСОБА_5 в тимчасове довгострокове користування строком до 25 років для дачного будівництва на території бази відпочинку «Дельфін».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року, у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 в якості нововиявленої обставини зазначає постанову Верховного суду України від 20 травня 2014 року у справі № 21-41а14, за позовом ТОВ «Сан Марин» до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення, у якій встановлено, що ТОВ «Сан Марин» не доведено, що його право, яке виникло у 2004 році, порушено спірним актом - рішенням Міськради від 22 червня 1994 року №823 «Про надання земельної ділянки площею 50 кв.м. ОСОБА_5 в тимчасове довгострокове користування строком до 25 років для дачного будівництва на території бази відпочинку «Дельфін».

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції виходив з того, що вищевказана постанова Верховного Суду України не є нововиявленою обставиною у розумінні положень статті 245 Кодексу адміністративного України, оскільки не встановлює істотні обставини, котрі існували на час розгляду судом справи, однак не були та не могли бути відомі заявнику, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_5.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови від 27 лютого 1981 року № 1 (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року) висловив правову позицію, згідно з якою як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона буда недієздатною, угода чи актовий запис недійсні, що є або скасований заповіт на майно, наявність даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду України про преюдиціальність його рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, пов'язаних із правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта тощо). Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог щодо офіційного з'ясування всіх обставин у справі.

Виходячи зі змісту цієї норми закону та роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України, під нововиявленою обставиною розуміється фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома особам, які брали участь у справі та суду. Нова обставина, що з'явилася або змінилися після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 в якості нововиявленої обставини зазначає постанову Верховного суду України від 20 травня 2014 року у справі № 21-41а14 за позовом ТОВ «Сан Марин» до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення яка не є нововиявленною обставиною і не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленними обставинами.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права та прийшли до правильного висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_5, не можуть бути віднесені до нововиявлених.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: