Справа № 712/5080/2012
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 жовтня 2015 року м. Київ К/800/6961/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представника позивачаЗайця В.С. (суддя-доповідач), Донця О.Є., Стрелець Т.Г., Корінець Ю.О., Стецик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи 50» на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи 50» до Ужгородської міської ради, треті особи ОСОБА_6, бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода про оскарження рішень суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2011 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи 50» пред'явило позов до Ужгородської міської ради, треті особи ОСОБА_6, Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода про визнання рішення ХХХV сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 27 грудня 2001 року та рішення ХХХVІІІ сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 28 лютого 2002 року незаконними і їх скасування.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи 50», посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що рішенням ХХХV сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 27 грудня 2001 року було надано у власність ОСОБА_6 вбудоване цокольне приміщення загальною площею 67,7 кв.м. по АДРЕСА_1 під творчу майстерню.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 20 березня 2002 року, виданого виконкомом Ужгородської міської ради на підставі рішення ХХХV сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 27 грудня 2001 року та рішення ХХХVІІІ сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 28 лютого 2002 року, вбудоване цокольне приміщення загальною площею 67,7 кв.м. по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що відповідач, приймаючи рішення від 27 грудня 2001 року та від 28 лютого 2002 року, на підставі яких було видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на вбудоване цокольне приміщення по АДРЕСА_1, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2012 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується, вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв не як суб'єкт владних повноважень, а тому даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, із огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади;

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спірних правовідносин є рішення відповідача про передачу у власність ОСОБА_6 нерухомого майна - вбудованого цокольного приміщення загальною площею 67,7 кв.м. по АДРЕСА_1.

Позивач, вважаючи, що зазначеними рішеннями відповідача порушені його права на спірне приміщення, звернувся із даним позовом до суду.

Згідно частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанції прийшли до невірних висновків, що справа підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Спір підлягає вирішенню господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи 50» задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи 50» до Ужгородської міської ради, треті особи ОСОБА_6, бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода про оскарження рішень суб'єкта владних повноважень закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Заяць