Справа № 826/14841/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва

до

Державного підприємства "Завод "Арсенал"

про

стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва до Державного підприємства Завод “Арсенал” про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 371 585,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до п. “а” та п.п. “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, яка станом на момент розгляду справи не сплачена.

Відповідач - Державне підприємство Завод “Арсенал” - заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

Державне підприємство “Арсенал” перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва як платник страхових внесків загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

За відповідачем обліковуються особи, які отримують пенсію, відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “а”, “б”-“з” статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно п. а ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці – жінкам.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі – Інструкція № 21-1), встановлено розміри витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що підлягають відшкодуванню витрати.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, карток особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (Список 1 та Список 2) та розрахунків по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування загальна заборгованість відповідача за період з 25 квітня 2015 року по 25 червня 2015 року становить 371 585,09 грн.

Вищевказані розрахунки були надіслані на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Так, станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача в розмірі 371 585,09 грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком 1 та 2, відповідачем не сплачена.

Доказів оскарження розрахунків або дій органу Пенсійного фонду України щодо визначення розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками 1 та 2 за період квітень-червень 2015 року відповідачем до суду не надано.

В письмових запереченнях відповідач посилався на те, що позивачем не надано доказів того, на якому саме підприємстві зазначені у позові особи набули пільгового стажу. Крім того, відповідач зазначає, що при створенні ДП "Завод "Арсенал" шляхом виділу зі складу КП СПБ "Арсенал", відповідачу, як правонаступнику, не передавались зобов'язання по сплаті відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

У ч.1,3 ст.59 ГК України в редакції, яка діяла на момент реорганізації ВО “Завод Арсенал” шляхом його приєднання до КП СПБ “Арсенал” було закріплено, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду.

У разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання.

Згідно зі ст.109 ЦК України, Виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Суд, що прийняв рішення про виділ, у своєму рішенні визначає учасника юридичної особи або вищий орган юридичної особи (власника), який зобов'язаний скласти та затвердити розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов'язки особи за окремим зобов'язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов'язанням.

Отже, законодавством регламентовано зобов’язання суб’єктів господарювання здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишніх працівників, які були зайняті на роботах за Списком №1,2 у порядку, визначеному Інструкцією №21-1.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2009 р. №525-р та наказу Національного космічного агентства України від 28.05.2009 р. №141 завод “Арсенал” було реорганізовано шляхом приєднання до КП СПБ “Арсенал”, у результаті чого всі права та обов’язки заводу були передані його правонаступнику – КП СПБ “Арсенал”, а діяльність заводу та, власне, сам завод як юридична особа – припинені.

26.12.2011 р. ДП завод “Арсенал” створено шляхом виділу зі складу КП СПБ “Арсенал”.

З огляду на це, суд звертає увагу, що суб’єкт господарювання – завод “Арсенал”, який було реорганізовано шляхом приєднання до КП СПБ “Арсенал”, та суб’єкт господарювання – ДП завод “Арсенал”, який створено шляхом виділу зі складу КП СПБ “Арсенал”, є різними юридичними особами, обсяг прав і обов’язків яких не є однаковим.

Так, у відповідності з приписами ст.109 ЦК України, при створенні відповідача шляхом виділу його зі складу КП СПБ “Арсенал” був складений розподільчий баланс майна, прав та обов’язків між КП СПБ “Арсенал” і ДП завод “Арсенал”, затверджений Головою Державного космічного агентства України 07.09.2012 р.

Однак ДП завод “Арсенал” як правонаступнику не передавалися зобов'язання по сплаті сум відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишніх працівників за списком №1 та № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ДП завод “Арсенал”, який створено шляхом виділу зі складу КП СПБ “Арсенал”, є різними юридичними особами, обсяг прав і обов'язків яких не є однаковим.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для стягнення з відповідача як з правонаступника КП СПБ “Арсенал” та/або заводу “Арсенал” (який входив до ВО “Завод Арсенал”, мав у минулому назву завод “Арсенал” ім. В.І. Леніна та існував до моменту його реорганізації шляхом приєднання до КП СПБ “Арсенал”) заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку зазначених пільгових пенсій за період з 25 квітня 2015 року по 25 червня 2015 року в сумі 371 585,09 грн.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163, 183-2 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст. 183-2, 186 КАС України.

Суддя А.С. Мазур