Справа № 754/13391/15-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/446/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

за участі секретаря судового засідання - Чернишовій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Патрульної служби батальйону №1 роти №4 Управління патрульної служби МВС України в м. Києві Білоус Олексія Васильовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

В вересні 2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора патрульної служби батальйону №1 роти №4 Управління патрульної служби МВС України в м. Києві Білоус О.В., про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що 27.07.2015 року він перебував в районі метро Червоний Хутір в м. Києві, та приблизно о 16 год. 30 хв. у нього різко заболіло в правому боку, тому позивач негайно звернувся за медичною допомогою до найближчого медичного пункту невідкладної медичної допомоги, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська 30-А, для отримання першої медичної допомоги. Після огляду лікарем у позивача було діагностовано загострення хронічного холециститу та панкреатиту і рекомендовано їхати до дільничного лікаря, що він і зробив. Але проїжджаючи по проспекту Миру в м. Києві у позивача різко закололо в правому боку та почало нудити, тому він був змушений здійснити зупинку та вийти з авто. Також після зупинки позивач відразу зателефонував своєму товаришу і останній відвіз позивача до лікарні. Коли позивач повернувся до авто до нього підійшов інспектор патрульної служби Білоус О.В. і зазначив, що позивач вчинив адміністративне правопорушення зупинившись на смузі для маршрутних транспортних засобів. Позивач пояснив інспектору, що зробив вимушену зупинку у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я, але останній жодним чином на це не відреагував та почав складати протокол про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 149463. Хоча відповідно до п. 15.14 Правил дорожнього руху уУкраїни у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинятись заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 Правил. Позивач вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, адже відсутня вина. Крім того, позивач зазначає, що якби він не зробив вимушену зупинку, то міг би спричинити більш значну шкоду собі або оточуючим, адже керував засобом підвищеної небезпеки.

Зазначену постанову позивач вважає такою, що винесена незаконно, з порушенням застосування норм діючого законодавства України у зв'язку з чим, просить: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 483952 від 31.07.2015 року винесену інспектором патрульної служби батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної служби МВС України в м. Києві рядовим міліції Білоусом О.В. та закрити провадження у даній справі.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач - інспектор патрульної служби батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної служби МВС України в м. Києві Білоус О.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про отримання судового виклику уповноваженою особою (а.с.26), про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Зважаючи на строки розгляду адміністративних справ, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, без участі відповідача.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

За ч.1 ст. 171-2 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст.18, ч.2 ст.19 КАС України справа розглядається місцевим загальним судам, як адміністративним судам, зокрема за місцем проживання позивача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення його складено 22.07.2015 року о 18 год. 45 хв. інспектором патрульної служби батальйону № 1 роти № 4 рядовим міліції Білоусом О.В. відносно позивача - ОСОБА_1

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 22.07.20154 року о 18 год. 45 хв. в м. Києві на пр. Миру, 29/18 керуючи автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених знаком 5.11, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с.15).

За вказаним протоколом інспектором патрульної служби батальйону № 1 роти № 4 рядовим міліції Білоусом О.В. 31.07.2015 року винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 483952 за скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с.7).

Вказана постанова отримана позивачем 26.08.2015 року (а.с.17).

У постанові відповідач встановив, що ОСОБА_1 22.07.20154 року о 18 год. 45 хв. в м. Києві на пр. Миру, 29/18 керуючи автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених знаком 5.11, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с.7).

Докази, на підставі яких встановлено наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, будь-яких даних, які б підтверджували вину позивача в скоєнні зазначеного правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення від 31.07.2015 року, з яким позивач не погодився, що було ним зазначено безпосередньо в самому протоколі, на підставі яких було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в постанові від 31.07.2015 року не зазначено.

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі не з"явившись у судові засідання, не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Як вбачається із дослідженої судом постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у зв'язку з зупинкою на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених знаком 5.11, всупереч вимогам п. 17.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, а ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в постанові у справі про адміністративне правопорушення не зазначено, що саме на смузі для руху маршрутних транспортних засобів здійснив зупинку водій.

Так, пунктом 17.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2011 року № 1306 встановлено, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 чи 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Разом з тим, в судовому засіданні позивач пояснив, що він був змушений зробити вимушену зупинку у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я, а саме загострення хронічного холециститу та панкреатиту, на підтвердження чого надав довідку з пункту невідкладної медичної допомоги, яка складена 27.07.2015 року о 17 год. 10 хв., де причиною звернення зазначено: хронічний холецистит та панкреатит та копії даних профілактичних оглядів з амбулаторної картки хворого, такі ж пояснення виклав у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.8-14).

Пунктом 15.14. Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил, тобто повинна бути ввімкнена світлова сигналізація та слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем до суду не надано доказів того, що в даному випадку виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, було здійснено у відповідності до вимог КУпАП, Закону України «Про міліцію», Закону України «Про дорожній рух».

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем, у зв'язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню з закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, субєктом владних повноважень не перевірено пояснення позивача з приводу того, що зупинка була викликани різким погіршенням здоровя та не прийнято дані пояснення до уваги, враховуючи, що позивач їхав з лікарні та мав медичну довідку на підтвердження своїх пояснень.

За ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.ст. 87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251, 258, 283, 284, 293 КУпАП, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Патрульної служби батальйону №1 роти №4 Управління патрульної служби МВС України в м. Києві Білоус Олексія Васильовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 483952 від 31.07.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 06.11.2015 року.

Суддя Н.Г. Таран