Справа № 2-а-152/10
Суддя: Черних Є. А.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-152/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Черних Є.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про зобов'язання в перерахунку допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

В позові він зазначив, що він віднесений до І категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом ІІІ групи і у відповідності до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Фактично за 2009 рік відповідач виплатив йому щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 90 гривень, тому він просить суд зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області забезпечити перерахунок і виплату належної щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 2500 грн., за виключенням раніше виплачених коштів.

Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглядати справу без його участі.

Відповідач управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області

позов не визнав, просив розглянути справу у відсутність його представника. В наданих письмових запереченнях (а.с.20) відповідач зазначив, що виплати компенсацій та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС здійснюються уповноваженим органом праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян. Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації як розпорядник коштів нижчого рівня здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної класифікації, але безпосередньо не здійснює соціальні виплати і відповідно не має кошторисних призначень на здійснення зазначених виплат та реєстраційних рахунків для обліку коштів для здійснення виплат громадянам. В статті 62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зазначено, що порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. А ст.63 цього Закону встановлюється, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету, тобто залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України. Згідно з бюджетними призначеннями і враховуючи вимоги ст.95 Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій, доплат і допомог, зокрема у розмірах встановлених постановою КМУ від 26.07.1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із змінами внесеними постановою КМУ від 12.07.2005 року №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Даними постановами Кабінет Міністрів України встановив гарантований мінімальний розмір розрахункової величини для виплат, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, але надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного.

Між сторонами існує спір щодо розміру соціальних виплат, які необхідно сплачувати позивачу, а саме щодо розміру щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1І є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має 1 категорію як громадянин, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія А № 138435 с та вкладкою до нього № 640829 с (а.с. 12).

Згідно довідки наданої відповідачем, позивачу проведено виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 90 гривен.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ІІ, щорічна допомога на оздоровлення постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС 3-ї групи інвалідності виплачується в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а саме п.п.11 п. 28 розділу 2, ст.48 Закону України Про соціальний статус і захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо розміру і порядку виплати щорічної допомоги на оздоровлення викладена в новій редакції, яка набрала чинності з 01.01.2008 року, згідно якої щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, в тому числі і внесення змін до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, виходячи із зазначеного рішення Конституційного Суду України, в 2008 році органи соціального захисту населення повинні були здійснювати виплату щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, визначених базовим законом в редакції, що діяла до внесення змін Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

На 2009 рік ніяких змін у вказаний закон не вносилось.

При цьому суд приходить до висновку, що встановлений у 2005 році Постановою КМУ №562 розмір щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до якої позивачу і проводились відповідні виплати, не відповідав розміру, встановленому законом.

Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зменшувати встановлені цим законом конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема, допомоги на оздоровлення. Навпаки, частиною 1 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що конкретні розміри усіх доплат, пенсій і компенсацій передбачених цим Законом, підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.5 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Зі змісту Закону України «Про Державний бюджет України на відповідні роки та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визначений мінімальний розмір заробітної плати, а тому не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

При цьому суд приймає до уваги, що зазначені виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов'язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.

Перевіряючи правомірність дії органів соціального захисту населення щодо здійснення виплат щорічної грошової допомоги на оздоровлення, суд вважає за необхідне застосовувати законодавство, яке діяло на час їх вчинення, виходячи з наступного.

Особам, яким така допомога була сплачена після 22.05.2008 року, мають право на її отримання у розмірах, встановлених базовими законами, а саме статтею 48 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Така позиція ґрунтується на приписах ч.2 ст.152 Конституції України та Рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року.

Після рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року положення ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залишилося в редакції базового закону, тобто учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС 3-ї групи інвалідності щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Таке ж положення закону діяло і на момент проведення відповідних виплат позивачеві.

Враховуючи зазначені рішення, якими визнано неконституційними положення Закону України «Про Держаний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Держаний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни або зупинено на відповідний рік дію статті 48 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з моменту їх ухвалення, а саме з 22.05.2008 року, органи соціального захисту населення, застосовуючи положення законів, що визнані неконституційними діяли протиправно, всупереч приписам базових законів, які підлягали застосуванню при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення.

Відповідно до довідки представленої відповідачем, позивачеві була виплачена щорічна грошова допомога на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС 1-ї категорії 3-ї групи інвалідності в сумі 90 грн. (12.06.2009р.), тобто після 22.05.2008р., а отже органи соціального захисту населення, застосовуючи положення законів, що визнані неконституційними діяли протиправно, всупереч приписам базових законів, які підлягали застосуванню при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної класифікації, але безпосередньо не здійснює соціальні виплати і відповідно не має кошторисних призначень на здійснення зазначених виплат та реєстраційних рахунків для обліку коштів для здійснення виплат громадянам, а тому не може організовувати та контролювати призначення позивачу відповідачем належних соціальних виплат.

Крім того, задовольняючи позов частково, суд враховує, що виходячи із способів захисту порушеного права, визначених ч. 3 ст. 105 КАС України, суд, встановивши наявність протиправної поведінки суб'єкту владних повноважень, має зобов'язати його до правової поведінки, шляхом покладення певного обов'язку, в даному випадку здійснення нарахування та виплати недоплачених сум допомоги, встановлених базовим законом, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Вимоги позивача про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області недоотриманих сум одноразової щорічної допомоги на оздоровлення у конкретно визначеній грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування недоотриманих сум одноразової щорічної допомоги на оздоровлення замість органу, якому надані такі повноваження.

На підставі викладеного, керуючись ст.152 Конституції України, ст.48, 70 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. у справі «Про соціальні гарантії громадян», рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. «У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)», ст. ст. 6-14, 71, 122, 159-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення - задовольнити частково.

Визнати відмову управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області у виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік незаконною.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області здійснити перерахунок та провести відповідні виплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2009 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, у відповідності до положення ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції закону станом на 22.05.2008 року у відношенні до розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням фактично виплачених сум у 2009 році.

В іншій частини адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Барвінківський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня винесення мотивованої постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя

Барвінківського районного суду

Харківської області ОСОБА_2