Справа № 668/4847/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 668/4847/15-а

Категорія: 5.6.2 Головуючий в 1 інстанції: Гаврилов Д.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представника відповідача Феєр А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеська залізниця» на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Одеська залізниця» до виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року державне підприємство «Одеська залізниця» (далі - позивач, ДП «Одеська залізниця») звернулось до Суворовського районного суду м. Херсона з позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради в якому просило скасувати рішення від 21 жовтня 2014 року № 250 в частині визначення Херсонського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 (далі - ХБМЕУ) ДП «Одеська залізниця» постачальником та виконавцем послуг із централізованого постачання холодної води для населення м. Херсона.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуваним рішенням визначено виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води ХБМЕУ, в той час як останній є виробником таких послуг, але не є балансоутримувачем жодного багатоквартирного будинку у м. Херсоні, а тому не є виконавцем та постачальником послуг. Позивач вважає, що спірне рішення суперечить вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому підлягає скасуванню.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 18 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Одеська залізниця» ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, просить винести нову постанову, якою позов задовольнити.

Представник апелянта до суду апеляційної інстанції не з'явився надав клопотання відповідно до якого просив апеляційну скаргу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на наступних підставах.

Так, матеріали справи свідчать, що ДП «Одеська залізниця» має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг на централізоване водопостачання та водовідведення серії АЕ № 199643, строком дії з 13 грудня 2013 року по 12 грудня 2018 року (а.с.6).

Херсонське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 4 Одеської залізниці, є відокремленим структурним підрозділом Одеської залізниці заснованим на загальнодержавній власності без права юридичної особи, виконує завдання та функції, передбачені цим Положенням і входить до складу Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд (Положення про ХБМЕУ №4 Одеської залізниці а.с.8 об.).

Предметом діяльності даного підрозділу є задоволення потреб юридичних і фізичних осіб у сфері утримання, ремонту і експлуатації будівель, споруд, об'єктів водопостачання і водовідведення та інженерних споруд.

Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21 жовтня 2014 року № 250 ХБМЕУ №4 визначено виробником, постачальником та виконавцем послуг із централізованого постачання холодної води для населення м. Херсона, які мешкають в житлових будинках за адресами, згідно із додатком (п.1 даного рішення).

Пунктом 2 вказаного рішення рекомендовано ХБМЕУ виконувати Положення про розмежування зон експлуатаційної відповідальності, затверджене рішенням виконкому міської ради від 21 липня 2009 року № 376 «Про визначення виконавця комунальних послуг із централізованого постачання холодної води та водовідведення в м. Херсоні та делегування окремих функцій житловим та відомчим підприємствам усіх форм власності, ОСББ, ЖБК, що здійснюють утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій.

Крім цього, п.3 зобов'язано ХБМЕУ у місячний термін після прийняття рішення укласти договори про розмежування зон експлуатаційної відповідальності з житловими та відомчими підприємствами всіх форм власності, ОСББ, ЖБК, що здійснюють утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресами, згідно із додатком (а.с.4-5).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із законності спірного рішення, яким ХБМЕУ визначено виробником, постачальником та виконавцем послуг із централізованого постачання холодної води, як такого, що прийнято в межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні є законною та обґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 1 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчого комітету міської ради належить управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно з п.4 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг мають повноваження визначати виконавця житлово-комунальних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Таке правило кореспондується з Порядком визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60, який розроблено відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Порядок).

Так, відповідно до пункту 1.5 Порядку, органи місцевого самоврядування чи власник (власники) житлових будинків можуть визначати виконавців всіх або окремих житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що у разі, якщо балансоутримувач не є виконавцем житлово-комунальних послуг, то він укладає договори на їх надання з іншим виконавцем.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку, виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених у пункті 1.1 Порядку, може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Частина 2 ст.21 даного Закону передбачає, що виконавець зобов'язаний:

- забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

- здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень;

- підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором;

- надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо;

- своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

- розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості;

- утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством;

- сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством;

- вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт;

- своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку, виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг, та який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку.

Як було встановлено вище, у пунктах 2.1 та 2.2. Положення про ХБМЕУ №4 Одеської залізниці зазначено, що предметом діяльності даного підрозділу є: задоволення потреб юридичних і фізичних осіб у сфері утримання, ремонту і експлуатації будівель, споруд, об'єктів водопостачання і водовідведення та інженерних споруд. Також підрозділ здійснює: випуск товарів народного споживання, надання послуг, в тому числі послуг водопостачання та водовідведення.

Оскаржуване рішення було прийнято на прохання начальника ХБМЕУ №4 Державного підприємства «Одеська залізниця», що підтверджується листом від 10 липня 2014 року № 02/2367 (а.с.30).

Крім цього, позивач неодноразово отримував відповіді, в яких зазначалося, що його буде визначено виробником, постачальником та виконавцем послуг із централізованого постачання холодної води для населення м. Херсона, які мешкають в житлових будинках за адресами згідно із додатком.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що спірне рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21 жовтня 2014 року № 250 є законним та таким, що не порушує права позивача і є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки усі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, цим обставинам надана правильна юридична оцінка, то підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеська залізниця» - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Одеська залізниця» до виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова