Справа № 818/5573/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/6562/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

секретар: Антипенко В.В.,

за участю представників Державної фіскальної служби України - Кумко О.Д.; Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Суми» - Бєлікової Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства доходів і зборів України (далі - Міністерство) на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2014 року у справі № 818/5573/13-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Суми» (далі - Товариство) до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі - ДПІ), Міністерства,

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання дій ДПІ та Міністерства щодо відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних накладних № 428, № 523, № 452 від 30.04.2013 року, № 8, № 7, № 6, № 5, № 4 від 1.05.2013 року, № 24, № 23, № 22, № 21, № 20 від 2.05.2013 року, № 39, № 38, № 37, № 36, № 35 від 3.05.2013 року, № 53, № 52, № 51 від 4.05.2013 року, № 67, № 66, № 82, № 81, № 80, № 79 від 6.05.2013 року, № 100, № 99, № 98, № 97, № 96, № 95 від 7.05.2013 року, № 119, № 118, № 117, № 116, № 115, № 114 від 8.05.2013 року, № 134, № 133, № 132 від 9.05.2013 року, № 154, № 153, № 152, № 151, № 150, № 149, № 148, № 147 від 10.05.2013 року, № 169, № 168, № 167 від 11.05.2013 року, № 184, № 183, № 182 від 12.05.2013 року, № 203, № 202, № 201, № 200, № 199, № 198, № 197 від 13.05.2013 року, № 215, № 216, № 217, № 218, № 219, № 220, № 223 від 14.05.2013 року, № 241, № 240, № 238, № 237, № 235, № 236 від 15.05.2013 року, № 269, № 259, № 255, № 254, № 253, № 252 від 16.05.2013 року, № 291, № 281, № 280, № 279, № 278, № 277, № 276 від 17.05.2013 року, № 309, № 299, № 298, № 297, № 296, № 295 від 18.05.2013 року, № 314, № 313, № 312 від 19.05.2013 року, № 343, № 332, № 331, № 330, № 329, № 328, № 327 від 20.05.2013 року, № 362, № 361, № 351, № 350, № 349, № 348, № 347, № 346 від 21.05.2013 року, № 379, № 380, № 370, № 369, № 368, № 367, № 366, № 365 від 22.05.2013 року, № 385, № 386, № 387, № 388, № 389, № 390, № 393, № 394 від 23.05.2013 року, № 411, № 409, № 408, № 407, № 406, № 405 від 24.05.2013 року, № 424, № 426 від 25.05.2013 року, № 434, № 435 від 26.05.2013 року протиправними; зобов'язання Міністерство та ДПІ визнати зазначені податкові накладні прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного направлення (надсилання) до органів державної податкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку.

Зазначило, що основним видом його діяльності є роздрібна торгівля пальним (природним паливним компримованим газом), при реалізації вказаної продукції Товариство виписувало своїм покупцям податкові накладні, які відповідно до вимог Податкового кодексу України повинні бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Товариством з використанням спеціального програмного забезпечення « 1-С-Звіт» були складені та направлені в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних вищевказані податкові накладні.

Товариство отримало квитанцію № 1 про відмову в прийнятті зазначених податкових накладних, у зв'язку з виявленням в них помилок щодо місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг.

6 серпня 2013 року постановою Сумського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2014 року, позов задоволено частково.

Дії Міністерства щодо відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних Товариством № 428, № 523, № 452 від 30.04.2013 року, № 8, № 7, № 6, № 5, № 4 від 1.05.2013 року, № 24, № 23, № 22, № 21, № 20 від 2.05.2013 року, № 39, № 38, № 37, № 36, № 35 від 3.05.2013 року, № 53, № 52, № 51 від 4.05.2013 року, № 67, № 66, № 82, № 81, № 80, № 79 від 6.05.2013 року, № 100, № 99, № 98, № 97, № 96, № 95 від 7.05.2013 року, № 119, № 118, № 117, № 116, № 115, № 114 від 8.05.2013 року, № 134, № 133, № 132 від 9.05.2013 року, № 154, № 153, № 152, № 151, № 150, № 149, № 148, № 147 від 10.05.2013 року, № 169, № 168, № 167 від 11.05.2013 року, № 184, № 183, № 182 від 12.05.2013 року, № 203, № 202, № 201, № 200, № 199, № 198, № 197 від 13.05.2013 року, № 215, № 216, № 217, № 218, № 219, № 220, № 223 від 14.05.2013 року, № 241, № 240, № 238, № 237, № 235, № 236 від 15.05.2013 року, № 269, № 259, № 255, № 254, № 253, № 252 від 16.05.2013 року, № 291, № 281, № 280, № 279, № 278, № 277, № 276 від 17.05.2013 року, № 309, № 299, № 298, № 297, № 296, № 295 від 18.05.2013 року, № 314, № 313, № 312 від 19.05.2013 року, № 343, № 332, № 331, № 330, № 329, № 328, № 327 від 20.05.2013 року, № 362, № 361, № 351, № 350, № 349, № 348, № 347, № 346 від 21.05.2013 року, № 379, № 380, № 370, № 369, № 368, № 367, № 366, № 365 від 22.05.2013 року, № 385, № 386, № 387, № 388, № 389, № 390, № 393, № 394 від 23.05.2013 року, № 411, № 409, № 408, № 407, № 406, № 405 від 24.05.2013 року, № 424, № 426 від 25.05.2013 року, № 434, № 435 від 26.05.2013 року визнані протиправними; зобов'язано Міністерство визнати виписані Товариством зазначені податкові накладні зареєстрованими у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суди зазначили, що податкові накладні Товариства відповідали затвердженому формату (стандарту) та вимогам п. 7 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкового адміністрації України № 233 від 10.04.2008 року, були оформлені Товариством належним чином з усіма обов'язковими реквізитами у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 1379 від 1.11.2011 року.

Міністерство звернулося із касаційною скаргою про скасування постанови Сумського окружного адміністративного суду та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, на виконання вимог податкового кодексу України, враховуючи те, що природний паливний газ (як товар) був ввезений на митну територію України, з метою підтвердження сум податку на додану вартість, що були сплачені контрагентами Товариством у строк, встановлений п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з використанням спеціального програмного забезпечення « 1-С-Звіт» були складені та направлені в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних спірні податкові накладні, які протягом періоду з 8 травня 2013 року до 10 червня 2013 року безпідставно не були прийняті Міністерством в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк.

Товариство отримало відповідні квитанції з повідомленням, що податкові накладні не прийняті із-за виявлення помилок. Зокрема, місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 11 підр. 2 Розділу XX Податкового кодексу України податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Відповідно до абз. 7 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Згідно з абз. 3-5 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 10-11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року, датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі Державній податковій службі є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття. Якщо протягом операційного дня продавцеві не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

Суди встановили, що Товариство у зазначених податкових накладних у обов'язковому реквізиті «місцезнаходження (податкова адреса) продавця» зазначило адресу: 40002, Сумська область, Ковпаківський район, м. Суми, вулиця Роменська, будинок 77.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії AB № 267484 від 21.05.2013 року та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 367615 місцезнаходженням Товариства Сумська область, Ковпаківський район, м. Суми, вулиця Роменська, будинок 77.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу влади, що реалізує державну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Суди обґрунтовано зазначили, що інформація про місцезнаходження Товариства правильно була зазначена в податкових накладних і відповідала відомостям, що містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що є підставою для визнання дій Міністерства щодо відмови у прийняті податкових накладних для їх реєстрації протиправними.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Міністерства доходів і зборів України залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.