Справа № 826/18906/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року К/800/25886/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року по справі № 826/18906/14

за позовом ОСОБА_4

до Міністерства охорони здоров'я України

про визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Міністерства охорони здоров'я України про визнання незаконним та скасування наказу від 1 жовтня 2014 року № 506-к «Про відсторонення від виконання повноважень за посадою помічників Міністра Патронатної служби Міністра охорони здоров'я України».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Міністерства охорони здоров'я України від 1 жовтня 2014 року № 506-к «Про відсторонення від виконання повноважень за посадою помічників Міністра Патронатної служби Міністра охорони здоров'я України» в частині відсторонення ОСОБА_4 від виконання повноважень за посадою державного службовця Патронатної служби Міністра охорони здоров'я України.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Міністерство охорони здоров'я України подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норми матеріального та процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 1 жовтня 2014 року Міністерством охорони здоров'я України у зв'язку із відстороненням ОСОБА_5, Міністра охорони здоров'я України від виконання повноважень за посадою відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 887-р «Про відсторонення ОСОБА_5 від виконання повноважень за посадою Міністра охорони здоров'я України» прийнято наказ № 506-к «Про відсторонення від виконання повноважень за посадою помічників Міністра Патронатної служби Міністра охорони здоров'я України», яким з 2 жовтня 2014 року ОСОБА_4 відсторонено від виконання повноважень за посадою державного службовця Патронатної служби Міністра охорони здоров'я України.

Вважаючи зазначений наказ протиправним, та таким що порушує його права та інтереси, ОСОБА_4 звернувся до суду за їх захистом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

Пунктом 1 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467/2011 Міністерство охорони здоров'я України (далі - МОЗ України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (далі - Положення).

МОЗ України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України, а також цим Положенням (пункт 2 Положення).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністр має право на формування патронатної служби міністра у межах граничної чисельності державних службовців та працівників міністерства і витрат, передбачених на утримання міністерства.

Міністр самостійно визначає персональний склад патронатної служби міністра. Працівники патронатної служби міністра призначаються на посади та звільняються з посад міністром. Працівники патронатної служби міністра звільняються також у зв'язку із звільненням міністра.

Працівник патронатної служби міністра може бути звільнений з підстав, визначених законом про державну службу, а також за рішенням міністра.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про державну службу з особливостями, встановленими законом.

Пунктами 3 та 4 Порядку перебування на державній службі працівників патронатної служби членів Кабінету Міністрів України та голів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року № 851 (далі - Порядок № 851), працівники патронатної служби підпорядковуються безпосередньо члену Кабінету Міністрів України, голові місцевої державної адміністрації, при яких утворена патронатна служба.

Працівники патронатної служби є державними службовцями.

Статтею 22 Закону України «Про державну службу» встановлено, що невиконання службових обов'язків, що призвело до людських жертв або заподіяло значної матеріальної чи моральної шкоди громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян, є підставою для відсторонення державного службовця від виконання повноважень за посадою із збереженням заробітної плати. Рішення про відсторонення державного службовця від виконання повноважень за посадою приймається керівником державного органу, в якому працює цей службовець.

Вказаний перелік є вичерпним.

З аналізу вказаної статті Закону України «Про державну службу» вбачається, що прийняттю рішення про відсторонення державного службовця від виконання повноважень має передувати встановлення невиконання державним службовцем покладених на нього службових обов'язків, матеріальних наслідків цього невиконання, а також визначення кола суб'єктів, яким, у зв'язку з цим, було заподіяно значної шкоди, або таке невиконання призвело до людських жертв. Лише після встановлення підстави для відсторонення державного службовця від виконання повноважень за посадою може розглядатися питання про його відсторонення.

Судами встановлено, що оскаржений наказ прийнято на підставі статті 12 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та мотивовано відстороненням від посади у зв'язку з проведенням службового розслідування Міністра охорони здоров'я України.

Зазначена підстава для відсторонення від посади статтею 22 Закону України «Про державну службу» не передбачена.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства та встановивши фактичні обставини справи, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо неправомірності прийняття МОЗ України оскаржуваного наказу про відсторонення ОСОБА_4 від виконання повноважень за посадою державного службовця Патронатної служби Міністра охорони здоров'я України.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.