Справа № 818/3033/14
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/800/9279/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Маринчак Н.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Бруя О.Д.,

представника позивача - Фесенко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі № 818/3033/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Оптима" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Оптима" (далі - ТОВ "Пром-Оптима") звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ) в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 жовтня 2014 року №/56659 та №/56660.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалю Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, позов задоволено.

Заслухавши суддю - доповідача, присутніх у судовому засіданні, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, ДПІ проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих ТОВ "Пром-Оптима" у податковій декларації з податку на додану вартість від 19 серпня 2014 року № за липень 2014 року, за результатами якої складено акт від 19 серпня 2014 року №3820/18-19-15-02.

Як зазначено в акті перевірки, у зв'язку з ненаданням контрагентом позивача - ТОВ "ВВМ Трейдинг" податкової накладної №14 від 31 липня 2014 року на суму податку на додану вартість 403 333,33 грн., позивачем подано Додаток 8 "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)" від 19 серпня 2014 року №.

Проте, до вищезазначеної заяви від 19 серпня 2014 року № позивачем не було додано розрахункових документів, які б засвідчували факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів, чим встановлено порушення пункту 201.10 статті 201, пункту 198.2, 198.6 статті 198, пункту 200.1, 200.3 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "Пром-Оптима" збільшено грошове зобов'язання з ПДВ та зменшено від'ємне значення з ПДВ.

За висновками акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 24 жовтня 2014 року: №/56659 про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 221 218,00 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 55 304,50 грн., №/56660 про зменшення від'ємного значення з ПДВ в сумі 176 632 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Встановлено, що податковим органом за вхідним №78737/10 від TOB "Пром-Оптима" отримано лист від 19 серпня 2014 року №2014-1908-01, в якому зазначено, що постачальник TOB "ВВМ Трейдинг" надав одну податкову накладну від 31 липня 2014 року на загальну суму попередньої оплати, не враховуючи що попередня оплата була зроблена чотирма сумами: 02 липня 2014 року, 03 липня 2014 року, 04 липня 2014 року та 10 липня 2014 року.

В додаток до листа від 19 серпня 2014 року №2014-1908-01 Позивачем надано: договір поставки № 2014-0107/01 від 01 липня 2014 року; податкову накладна №14 від 31 липня 2014 року по контрагенту TOB "ВВМ Трейдінг", іпн 90 на суму ПДВ 403 333,33 грн.; виписку по особовому рахунку від 02 липня 2014 року; виписки по особовому рахунку від 03 липня 2014 року, 04 липня 2014 року, 10 липня 2014 року.

Не було додано розрахункових документів, які б засвідчували факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів, а саме не надано платіжного доручення: від 02 липня 2014 року №1662; від 03 липня 2014 року №1668; від 04 липня 2014 року №1678; від 10 липня 2014 року №1701, що на думку відповідача є порушенням вищевказаних норм права.

Підпунктами 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу визначено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (п. 48.1 ст.48 Податкового кодексу України).

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений Податковим кодексом України статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. (п. 48.2 ст.48 Податкового кодексу України.).

Податкова декларація подається за звітний період в установлені Податковим кодексом України строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 ст.49 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Позивачем за наслідками формування податкової звітності з ПДВ за липень 2014 року прийнято рішення про необхідність подання додатку 8 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року, а саме - заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) у зв'язку з відмовою постачальника - надати позивачу податкову накладну від 31 липня 2014 року № 14 на суму ПДВ 403 333,33 грн.

Відповідно до пункту 198.6 статті198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Згідно з пунктом 200.3. статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами абз.11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Крім того, пунктом 21 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13 листопада 2013 року №678 встановлено, що у разі відмови постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) до декларації додаються заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за формою згідно з (Д8) (додаток 8) та копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Платники, які подають податкову звітність в електронному вигляді, подають копії таких документів окремо у порядку, визначеному для подання податкової звітності у паперовому вигляді.

У зв'язку з поданням додатку 8, позивач надіслав податковому органу лист від 19 серпня 2014 року №2014-1908-01 з копіями наступних документів: договір поставки від 01 липня 2014 року №2014-0107/01; податкову накладну від 31 липня 2014 року №14, виписки по особовому рахунку від 02 липня 2014 року, від 03 липня 2014 року, від 04 липня 2014 року та від 10 липня 2014 року, які підтверджують оплату за товар.

Згідно з вимогами пункту 44.6 статті 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до пункту 44.7 статті 44 ПК України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

Згідно з положеннями пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до органу державної податкової служби за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником органу державної податкової служби (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Судоми встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 15 жовтня 2014 року до винесення спірних податкових повідомлень-рішень позивачем направлені до податкового органу заперечення на акт перевірки в якому додані копії платіжних доручень від 02 липня 2014 року №1662, від 03 липня 2014 року №1668, від 04 липня 2014 року №1678, від 10 липня 2014 року №1701, які підтверджують факт оплати товару.

Відповідно до пункту 1.35 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

За приписами пункту 1.13 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що ТОВ "Пром-Оптима" у спірних відносинах було дотримано встановленого законом порядку надання розрахункових документів, які засвідчують факт сплати податку, у зв'язку з відмовою постачальника - ТОВ "ВВМ Трейдинг" надати податкову накладну від 31 липня 2014 року № 14.

Згідно з частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі № 818/3033/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.П. Зайцев

О.А. Веденяпін

Н.Є. Маринчак