Справа № 547/1677/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 р.Справа № 547/1677/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області на постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 03.09.2015р. по справі № 547/1677/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області

про визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

В грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області (далі по тексту - УПФУ в Семенівському районі, відповідач), в якому просив суд : визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області № 31-К-03 від 19.11.2014 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області зарахувати строк 9 років 1 місяць 6 днів у пільговий стаж, призначити та виплатити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 19.11.2014 року.

Постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 18.03.2015 року по справі № 547/1677/14-а позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с. Шепетівка Семенівського району Полтавської області.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 строк 9 років 1 місяць 6 днів у пільговий стаж та призначити останньому пенсію на пільгових умовах, починаючи з 19.11.2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області залишено без задоволення.

Постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 18.03.2015 року по справі № 547/1677/14-а - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.07.2015 року по справі № К/800/25472/15 касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області задоволено частково.

Скасовано постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 18.03.2015 року по справі № 547/1677/14-а та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У даній ухвалі судом касаційної інстанції констатовано невстановлення судами, чи віднесена посада «слюсар реакторного обладнання», на якій працював позивач, до Списку № 1, а також недослідження питання наявності у позивача необхідного віку, стажу роботи, що є необхідним при призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах відповідно до положень ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У зв'язку з чим вказано на необхідність встановити загальний стаж роботи позивача, скільки з нього становить пільговий стаж, які періоди роботи зараховані відповідачем до пільгового стажу, коли позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії та чи віднесена посада, на якій працював позивач, до Списку № 1, чинного на період його роботи.

Частиною 5 ст. 227 КАС України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному апеляційному провадженні справа розглядається з урахуванням наведених висновків суду касаційної інстанції.

Постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 03.09.2015 року по справі № 547/1677/14-а позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області, що виразилися у відмові призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії на пільгових умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду у Семенівському районі Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пільгову пенсію 9 (дев'ять) років 1 (один) місяць і 6 (шість) днів роботи на посаді слюсаря реакторного обладнання ПАТ «Атомремонт» та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 19 листопада 2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 03.09.2015 року по справі № 547/1677/14-а скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що пред'явлена ОСОБА_1 копія довідки № 70 від 07.07.2011 року, видана підприємством «Нововоронежатоменергоремонт» підтверджує пільговий стаж роботи за Списком № 1 тривалістю 2 роки 0 місяців 1 день. Будь-яких інших документів, які б підтверджували пільговий стаж роботи позивача, останнім не надано. Стверджує, що рішенням Семенівського районного суду від 18.09.2014 року по справі № 547/996/14-а встановлено трудовий стаж позивача, а не пільговий стаж, оскільки підтвердження пільгового стажу на підставі показань свідків, яке це було зроблено судом, чинним законодавством не передбачено. Вказує, що судом першої інстанції було направлено запит за юридичною адресою ВАТ «Атомремонт» щодо надання підтверджуючої довідки, однак, відповідь на запит не отримано, оскільки поштове відправлення із запитом повернуто без вручення адресату у зв'язку із закінченням строку зберігання листа. У Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.06.2014 року відсутні відомості про ліквідацію ВАТ «Атоменергоремонт», а тому позивач повинен витребувати уточнюючу пільгову довідку у підприємства або звернутися з приводу витребування вказаної довідки в судовому порядку. Стверджує, що пільговий стаж підтверджується виключно пільговими довідками і не може бути встановлений в судовому порядку. З огляду на викладене, вважає, що відповідачем було правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що листом від 19 листопада 2014 року відповідачем - УПФУ в Семенівському районі Полтавської області на звернення позивача ОСОБА_1, повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки пред'явлена позивачем довідка підтверджує пільговий стаж роботи за Списком № 1 тривалістю лише 2 роки 1 день, будь-яких інших документів, які б підтверджували пільговий стаж позивача не надано. Відповідачем також зазначено, що підтверджений в судовому порядку факт роботи позивача на ВАТ «Атомремонт» не дає підстав для призначення пенсії на пільгових умовах.

ОСОБА_1, не погодившись з діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах з 19.11.2014 року, оскільки на час звернення до УПФУ в Семенівському районі Полтавської області ОСОБА_1 мав необхідний загальний та пільговий стаж роботи, досяг 50-річного віку, а посада, на якій працював позивача, віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посаді показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання УПФУ в Семенівському районі виплачувати йому пенсії на пільгових умовах, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена позовна вимога є похідною від вимоги про призначення пенсії, тому потреби в її задоволенні немає, оскільки призначена пенсія повинна виплачуватися.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до п. «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Положеннями ст. 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відвідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно списків N 1 та N 2 деталізоване у Порядку застосування Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383 (далі по тексту - Порядок № 383).

Згідно з п. 3 цього Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Пунктом 4 Порядку № 383 передбачено, що, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки № 70 від 07.07.2011 р., виданої філією ВАТ «Атоменергоремонт», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно працював протягом повного робочого дня при п'ятиденному робочому тижні у Виробничому ремонтному підприємстві «Нововороніжатоменергоремонт» в якості слюсаря по ремонту реакторно-турбінного обладнання, та був постійно зайнятий на експлуатації, ремонті та наладці технологічного обладнання атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості з 24.08.1987 року по 31.12.1989 року. Виконувана робота відповідає коду робіт 541 п.6 розділу 24 Списку № 1, передбаченого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та від 12.02.1964 р. № 134-49, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 (а.с.6).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи дозиметричної довідки № 09-680 від 18.07.2013 р., виданої Відокремленим підрозділом «Южно-Українська АЕС» Національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом», ОСОБА_1 в період з 1987 по 1996 роки виконував роботи по дозиметричним нарядам в якості слюсаря реакторного обладнання від ВАТ «Атомремонт» в контрольованій зоні ВП ЮУ АСЕ, та перебував на дозиметричному обліку до 01.10.1996 року (а.с.32).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що професія слюсаря реакторного обладнання атомної електростанції віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановами Ради Міністрів СРСР від 12.02.1964 року № 134-49, від 26.01.1991 року №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 (а.с.135-155).

Відповідно до індивідуальної дозиметричної картки від 18.07.2013 року, виданої начальником цеху радіаційної безпеки відокремленого підрозділу «Південно-Українська АЕС» НАЕК «Енергоатом», ОСОБА_1 за період з 1987 по 1996 роки включно отримав перераховані в довідці дози опромінення як робітник підприємства (а.с.33).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 18.09.2014 року у цивільній справі № 547/996/14-ц за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - УПФУ в Семенівському районі Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.11.2014 року, встановлено той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 24.08.1987 року по 01.10.1996 року виконував роботи по дозиметричним нарядам в якості слюсаря реакторного обладнання ВАТ «Атомремонт».

Колегія суддів відмічає, що відповідачем відмовлено у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах з посиланням на те, що зазначеним судовим рішенням не зобов'язано УПФУ в Семенівському районі Полтавської області здійснити призначення пенсії.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідача хибними, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як встановлено частиною 1 статті 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Зазначене рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 18.09.2014 року ніким не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 259 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Слід відмітити, що положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст,17, п.4 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України прийняття рішення про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії, зокрема, щодо призначення пенсійних виплат, віднесено до компетенції адміністративних судів.

Отже, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, за змістом ст.ст.256, 259 ЦПК України, не може і не повинно зобов'язувати будь-якого вчиняти певні дії.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 18.09.2014 року у спірних відносинах виступає виключно документом, який подано пенсіонером для підтвердження наявного пільгового трудового стажу, після подачі якого позивач міг обґрунтовано очікувати на самостійне прийняття позивачем як суб'єктом владних повноважень рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії з моменту звернення до УПФУ в Семенівському районі м. Харкова з відповідною заявою.

Щодо доводів відповідача про те, що пільговий стаж позивача має бути підтверджено не судовим рішенням, а уточнюючої довідкою підприємства, де працював позивач, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.06.2014 року ВАТ «Атомремонт», де працював позивач ОСОБА_1, зареєстроване за юридичною адресою: АДРЕСА_1.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, ВАТ «Атомремонт» не є діючим підприємством, що унеможливлює отримання позивачем будь-яких довідок про його роботу в підприємстві, в тому числі і уточнюючої довідки, надання якої вимагає відповідач.

Матеріалами справи підтверджено, що 22 січня 2015 року та 25 лютого 2015 року судом направлялися запити даному підприємству про надання уточнюючої довідки про роботу позивача на підприємстві, однак, вказані запити були залишені без відповіді (а.с.44, 58).

Так, поштове відправлення із запитом від 22.01.2015 року повернулось без вручення адресату з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.59).

З приводу тверджень відповідача про те, що ВАТ «Атомремонт» відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру не є ліквідованим, а відтак, позивач не позбавлений можливості витребувати у нього довідку, що уточнювала б особливі умови роботи та зарахування роботи позивача до пільгового стажу, колегія суддів зауважує, що виключенню підприємства із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців передує певна процедура, передбачена Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, оскільки виключення ВАТ «Атомремонт» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не відбувається миттєво, беручи до уваги неотримання цим підприємством поштових відправлень суду, колегія суддів вважає, що наявність ВАТ «Атомремонт» в Єдиному державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не є доказом можливості видання цим підприємством позивачеві уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи.

Як вбачається з рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 18.09.2014 року по справі № 547/996/14-ц, заявник ОСОБА_1 неодноразово звертався до установ та організацій, в тому числі й до адміністрації відокремленого підрозділу Южно-Української АЕС НАЕК із заявами, в яких просив надіслати на його адресу довідку, уточнюючу особливі умови праці, необхідну для призначення пільгової пенсії та підтверджуючу постійну зайнятість в особливих умовах праці в період з 1987 року по 1996 рік.

Однак, як зазначено судом у рішенні, згідно листа ВП Южно-Української АЕС НАЕК № 0034.02/09-974 від 22.05.2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у наданні уточнюючої довідки.

З посиланням на лист Головного управління Міндоходів у м. Києві № 1404/к-26-15-07-19 від 27.06.2014 р. судом в рішенні зазначено, що ТОВ «Атомремонт» протягом останніх семи років не звітує до органів Міндоходів, не знаходиться за місцем реєстрації, свідоцтво платника ПДВ анульоване.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем були вичерпані можливості отримання уточнюючої довідки, тому право позивача на призначення йому пенсії на пільгових умовах підлягало захисту в судовому порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 18.09.2014 року у розумінні п.п.3, 18 Порядку № 637 є належним документом для підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 з 24.08.1987 року по 01.10.1996 року, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Як вбачається зі змісту рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 18.09.2014 року, питання про підтвердження наявного спеціального трудового стажу ОСОБА_1 в судовому порядку постало у зв'язку з втратою позивачем трудової книжки.

При цьому, факт виконання позивачем робіт по дозиметричним нарядам в якості слюсаря реакторного обладнання ВАТ «Атомремонт» судом було підтверджено на підставі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працювали разом із ОСОБА_1 в цей період часу на ВАТ «Атомремонт».

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п.18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013 року по справі № 1424/1541/2012 та постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.05.2014 року по справі № 486/694/14-а підтверджено, що ОСОБА_2 в період з 01.01.1990 року по 26.07.1996 року займав посади майстра та в.о. начальника дільниці ВАТ «Атомремонт», ОСОБА_3 в період з 01.01.1990 року по 22.11.2001 року працював на посаді слюсаря по ремонту реакторно-турбінного обладнання ВАТ «Атомремонт» (а.с.156-160).

Таким чином, вищезазначені особи працювали разом із позивачем по справі на ВАТ «Атомремонт» протягом спірного періоду, а відтак, їх показання є належною підставою для підтвердження пільгового стажу позивача.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що показаннями свідків може бути підтверджено лише трудовий, а не пільговий стаж працівника, оскільки та обставина, що період роботи позивача з 24.08.1987 року по 01.10.1996 року відноситься до його трудового стажу, не спростовує тієї обставини, що такий трудовий стаж позивача набутий у спеціальних умовах, що дають підстави вважати цей стаж пільговим.

Пільгові умови праці позивача на ВАТ «Атомремонт» за період з 24.08.1987 року по 01.10.1996 року підтверджені не лише показаннями свідків, а й дозиметричною карткою ОСОБА_1, дозиметричною довідкою, яка свідчить про отримані позивачем дози опромінення, а також результатами атестації робочих місць ВАТ «Атомремонт».

Так, в матеріалах справи наявні витяг з наказу № 442 від 18.12.1995 року про підтвердження права надання пільгової пенсії за Списком № 1 і Списком № 2 працівникам ВАТ «Атомремонт», а також виписка з переліку № 1 робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1, до яких віднесено посаду слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування (а.с.27, 31)

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи документами - рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2014 року по справі № 547/996/14-ц, витягом з наказу про проведення атестації на підприємстві ВАТ «Атомремонт» та випискою з переліку осіб, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1, дозиметричною довідкою та дозиметричною карткою підтверджено пільговий стаж позивача за Списокм № 1 - 9 років 1 місяць 6 днів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, необхідною умовою призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 є наявність загального трудового стажу у позивача не менше 20 років (у відповідності до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем по справі, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки і 6 місяців.

Позивач народився 03.03.1960 року, а отже, станом на час звернення до УПФУ в Семенівському районі Полтавської області (19.11.2014 року) досяг віку, з якого призначається пільгова пенсія за Списком №1.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на досліджені докази та встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що УПФУ в Семенівському районі Полтавської області, відмовляючи ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи позивача на посаді слюсаря з ремонту реакторного обладнання ВАТ «Атомремонт» з 24.08.1987 року по 01.10.1996 року до складу пільгового стажу, та у призначенні позивачеві пенсії з урахуванням вищевказаного періоду роботи як пільгового стажу, діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Наведеним нормам Закону України «Про пенсійне забезпечення» кореспондують положення ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, беручи до уваги, що позивач звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії та отримав відмову від 19.11.2014 року, з огляду на дату, з якої позивач просив призначити йому пенсію (19.11.2014 року), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання УПФУ в Семенівському районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію з 19.11.2014 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 03.09.2015р. по справі № 547/1677/14-а в частині задоволення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 03.11.2015 р.