Справа № 2-а-168/10
Суддя: Черних Є. А.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-168/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2010 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Черних Є.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, зобов'язання перерахунку та виплати державної соціальної допомоги як особі, яка має статус «Дитина війни»

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась з позовом до відповідача посилаючись на те, що вона має статус дитини війни відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни. Згідно ст. 6 цього Закону дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком ст.ст. 77, 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» та ст. 71 ч. 12 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України деякі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі і п.п. 3 і 12 ст. 71. Керуючись ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виходячи з розміру встановленого на 2006-2009 роки прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивачка визначила, що відповідач не виплатив їй у вказаний період 2006-2009 рр. підвищення пенсії. Крім того, позивачка зазначила, що вона звернулася до суду за захистом свого права лише після того, як їй стало відомо про порушення прав дітей війни з преси. Позивачка просить суд поновити строк для звернення до суду та зобов'язати відповідача здійснити нарахування підвищення до пенсії починаючи з січня 2006, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач подав письмові заперечення на позов в яких послався на те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» підвищення до пенсії дітям війни передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» громадянам, що визнані інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Положення ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року. Законодавством не визначено мінімальної пенсії за віком, як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте ч. 3 тієї ж статті визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, що унеможливлює реалізацію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Крім того, відсутність механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підтверджено листом Міністерства юстиції України. З 01 січня 2008 року позивачу встановлено та виплачується підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» із змінами внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в розмірі 47 грн., з 01 квітня 2008 року 48,10 грн., з 01 липня 2008 року 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року 49,80 грн. Відповідач не уповноважений проводити перерахунки пенсій окремим категоріям громадян без відповідних розпоряджень Пенсійного фонду України. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача надали письмові заперечення та клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Вважаю можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на основі наявних у суду матеріалів без проведення судового засідання.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно відомостей належного позивачці паспорта громадянина України серія ММ 972606, виданого Барвінківським РВ УМВС України в Харківській області 27 листопада 2001 року, вона народилась 6 серпня 1938 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на позивачку поширюється дія цього Закону.

Наявність у позивачки статусу «дитини війни» також підтверджується відбитком відповідного штампу в належному їй посвідченні пенсіонера № 111255.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону він набирає чинності з 01 січня 2006 року. Дія норм цього Закону поширюється на позивача, як особу котра має підтверджений у встановленому порядку статус дитини війни.

Пунктом 17 ст. 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20 грудня 2005 року зупинено на 2006 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 19 січня 2006 року п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст. 110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак, протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.110 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік в зазначеній частині не були реалізовані. Таким чином, у 2006 році відповідач не мав правових підстав для нарахування позивачу підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дітина війни, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частистині належить відмовити.

Згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50 відсотків розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Позивачка не являється інвалідом, а тому з 01 січня 2007 року підвищення пенсії їй, як дитині війни, відповідачем не нараховувалося і не виплачувалося.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) серед інших і положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції України та ст. 73 ч. 2 Закону України «Про Конституційний суд України» закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. З часу втрати чинності п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», 09 липня 2007 року, застосування цих норм Закону є протиправним, а тому перестали існувати підстави зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п. 5 вказаного рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Позивачка звернулась до адміністративного суду з позовом про зобов'язання відповідача провести нарахування підвищення пенсії за 2007 рік з пропущенням річного строку, встановленого ст. 99 ч. 2 КАС України. Однак, суд визнає причину пропущення цього строку позивачем поважною так, як про порушення її права внаслідок прийняття неконституційних нормативних актів їй стало відомо після широкого висвітлення цієї теми в засобах масової інформації, а тому справа підлягає вирішенню в загальному порядку, встановленому КАС України. Крім того, застосування наслідку пропущення строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 100 ч. 1 КАС України, можливе за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, але сторони на цьому не наполягали.

Таким чином, позов в частині зобов'язання відповідача нарахування підвищення до пенсії позивача відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з пунктом 2 рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Пунктом 5 вказаного рішення передбачено, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення. Отже, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, включно, відповідач зобов'язаний був нараховувати та виплачувати позивачу, як дитині війни, підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 01 січня 2008 року позивачу встановлено та виплачується підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» із змінами внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в розмірі 47 грн., з 01 квітня 2008 року 48,10 грн., з 01 липня 2008 року 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року 49,80 грн., що становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, але не в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Сторонами підтверджено, що з 01.01.08 позивачеві нараховується та виплачується підвищення до пенсії у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, але дана редакція ст. 6 Закону діяла до 22.05.2008 року та втратила чинність у зв'язку з визнанням її неконституційною відповідним рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» ст.. 54 встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Таким чином, всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідачем вказане підвищення позивачеві з 22.05.2008 виплачувались не в повному обсязі і на час розгляду справи продовжує виплачуватись в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вимоги позивача стосовно зобов'язання відповідача надалі нараховувати щомісячну соціальну державну допомогу не підлягають задоволенню, оскільки, в разі зміни в подальшому діючого законодавства, яке регулює пенсійне забезпечення осіб, віднесених до категорії «діти війни», право позивача на збільшення розміру пенсії може бути порушеним, в той час, як суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 162 КАС України приймає постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, тому позовні вимоги підлягають задоволенню на час винесення рішення..

Доводи відповідача про відсутність порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог так, як саме на органи Пенсійного фонду України , який здійснює свої повноваження через відповідні управління, покладено обов'язок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищенням.

З цих же підстав суд не може переймати на себе обов'язки суб'єктів владних повноважень, покладених на них законом, і здійснювати перерахунок підвищення пенсії, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача нарахувати певну суму підвищення пенсії.

Керуючись ст. 11 ч. 2 КАС України, з метою захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і зобов?язати відповідача провести виплату донарахованих сум.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України.

Керуючись ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 11 ч. 2, ст.ст. 94, 98, 100 ч. 2, ст.ст. 159, 160 ч. 3, ст.ст. 161, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести нарахування підвищення пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, а також з починаючи з 22 травня 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та провести виплату невиплачених сум, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Виплатити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 (одну) грн. 70 коп. відшкодування судових витрат.

Постанову може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Барвінківський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження та подачі апеляційної скарги протягом наступних двадцяти днів після подання заяви.

Постанова суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Барвінківського райсуду ОСОБА_2