Справа № К/9991/61146/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2015 р. м. Київ К/9991/61146/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2011р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Вільногірська Дніпропетровської області про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог, про визнання дій відповідачів протиправними, скасування рішень Вільногірської міської ради від 17.07.2008р. та від 16.10.2008р., поновлення на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 27.03.2008р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2011р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2011р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Частиною 1 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці.

Згідно з статтею 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходила публічну службу на посаді заступника міського голови з соціальних та гуманітарних питань Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

Рішенням Вільногірської міської ради від 16.01.2008р. позивача звільнено з посади на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Рішенням Вільногірської міської ради від 27.03.2008р. № 740-39/V введено з 28.03.2008р. до штатного розпису виконавчого комітету Вільногірської міської ради посади: першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів та заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів.

Рішенням Вільногірської міської ради від 27.03.2008р. №743-39/V виведено з 28.03.2008р. зі штатного розпису посади першого заступника міського голови по виконавчій роботі та заступника міського голови по виконавчій роботі з соціальних та гуманітарних питань

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.06.2008р. позивача поновлено на посаді заступника міського голови з соціальних та гуманітарних питань.

Розпорядженням міського голови м. Вільногірська від 12.06.2008р. позивач допущена до роботи на посаді заступника міського голови м.Вільногірська Дніпропетровської області з соціальних та гуманітарних питань з 12.06.2008р.

Рішенням Вільногірської міської ради від 17.07.2008р. №882-50/V виведено з 18.09.2008р. зі штатного розпису виконавчого комітету Вільногірської міської ради посаду заступника міського голови з соціальних та гуманітарних питань та попереджено позивача про наступне вивільнення відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

23.07.2008р. позивачу запропоновано вакантну посаду головного спеціаліста відділу сім'ї та спорту міськвиконкому на період відпустки (відпустки по догляду за дитиною) ОСОБА_2

Рішенням Вільногірської міської ради від 16.10.2008р. позивача звільнено з посади у зв'язку із скороченням чисельності (штату) працівників на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач була звільнена з посади з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України, оскільки мало місце скорочення чисельності (штату) працівників, при звільненні відповідачем було дотримано двохмісячний строк, встановлений для попередження особи про наступне вивільнення, від запропонованої посади у виконавчому комітеті Вільногірської міської ради позивач відмовилась, інші вакантні посади на момент вивільнення були відсутні.

Поряд з тим, в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обгрунтованості судового рішення, судами належним чином на підставі штатних розписів не було з'ясовано чи дійсно мало місце скорочення штатів у відповідача, а висновки про таке скорочення зроблені виключно на основі двох рішень Вільногірської міської ради від 27.03.2008р., якими дві посади виведено зі штату виконкому і дві введено, що фактично до скорочення штату не призвело.

Самі ж рішення Вільногірської міської ради від 27.03.2008р. в матеріалах справи відсутні і судами досліджені не були.

Також, в ході розгляду справи встановлено, що на виконання рішень суду позивач 12.06.2008р. була поновлена на посаді заступника міського голови м. Вільногірська Дніпропетровської області з соціальних та гуманітарних питань.

В той же час, висновки судів щодо законності звільнення позивача, серед іншого, грунтуються на тому, що на час поновлення посада заступника міського голови м. Вільногірська Дніпропетровської області з соціальних та гуманітарних питань фактично уже була скорочена згідно рішення від 27.03.2008р.

Таким чином, підстави повторного звільнення позивача виникли ще до її поновлення на посаді, однак такі обставини судами залишені поза увагою.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позову суди, серед іншого, виходили з того, що позивачем рішення від 27.03.2008р. № 740-39/V і №743-39/V не оскаржувались і їх законність судами не перевірялась.

Однак за таких обставин суди зобов'язані були уточнити позовні вимоги або ж на виконання вимог статті 11 КАС України в разі необхідності вийти за межі позовних вимог.

Крім того, судами належним чином на підставі відповідних письмових доказів не було з'ясовано питання наявності у відповідача на час звільнення позивача усіх вакансій, які повинні бути запропоновані позивачу.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2011р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2011р. у даній справі - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський