Справа № 0670/3095/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 0670/3095/11
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю представників сторін, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" вересня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в м.Житомирі про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Житомирі про скасування податкового повідомлення-рішення. Вказує, що ОСОБА_4 податковою інспекцією у м. Житомирі було проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства з питань достовірності включення сум податкового кредиту до декларації з ПДВ за період з 01.02.2008 року по 31.08.2008 року, про що складено акт № 787/17-1/НОМЕР_1 від 01.03.2011 року. На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 15.03.2011 року, яким, за порушення п.п. 7.2.1. п.7.2, п.п. 7.4.5 п.7.4, п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7 ст..7 Закону України Про податок на додану вартість, визначено суму податкового зобов"язання за основним платежем - 196191,00 грн. та нараховано штрафні санкції - 49048,00 грн.. Позивач вважає, що віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту здійснено законно, а саме: на підставі належним чином оформленої податкової накладної, а тому, просить визнати оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати його.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що податкові накладні, на підставі яких позивачем формувався податковий кредит в серпні 2008 року в сумі 196191,00 грн. оформлені всупереч вимогам Закону України Про податок на додану вартість та Порядку заповнення накладної №165 (підписані невідомою особою), а тому не можуть бути підставою для нарахування податкового кредиту. При цьому суд послався на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.03.2010 року, яким визнано недійсними установчі документи ТОВ "Полі-Трейдінг".

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначено, що постановляючи рішення, суд не вірно з"ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального права, просить постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2011 року скасувати та прийняти нову , якою задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у справі та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полі-Трейдінг", як юридична особа було зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради 13.11.2007 року, про що видано свідоцтво серії АОО №808426. Як платник податку на додану вартість Товариство зареєструвалось з 03.12.2007 року про що ДПІ у м. Житомирі видано свідоцтво №100080511 (серія НБ №164040).

Як свідчать обставини справи 07.01.2008 року між позивачем, як покупцем, та ТОВ "Полі-Трейдінг", як постачальником, було укладено Договір №05/01, щодо постачання товарів в асортименті.

На виконання вказаного Договору в період з 01.02.2008 року по 31.08.2008 рік Товариством здійснювалося постачання товару та, відповідно до п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість на адресу позивача, як покупця, було виписано сім податкових накладних на загальну суму по податку на додану вартість - 196191,00 грн.. Зазначені податкові накладні виписані, коли підприємство було зареєстровано платником податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково визнав неправомірним формування ФОП ОСОБА_3, як платником ПДВ податкового кредиту враховуючи те, що державна реєстрація ТОВ "Полі-Трейдінг", як контрагента такого платника податку - скасована. При цьому судом не враховано, що виключення з реєстру платників ПДВ і саме виключення з Реєстру, як юридичний факт, не можуть мати зворотну силу, тобто поширюватись на відносини, що виникли до їх прийняття, а відтак не можуть поширюватись і на податкові накладні, видані у цей період, та господарські операції, які мали місце до прийняття рішень. Як встановлено судом, Акт №391/15-2 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість складений відносно ТОВ "Полі-Трейдінг" - 30.09.2009 року.

Крім того, визнання саме по собі недійсними установчих документів Товариства у судовому порядку не можу бути доказом втрати Товариством, як контрагентом платника податку статусу платника ПДВ до фактичного виключення його з реєстру. Факт порушення Товариством своїх податкових зобов"язань міг бути підставою для висновку про необгрунтованість заявленої позивачем податкової вимоги лише тоді, якщо б податковий орган довів би, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому повинно було бути відомо про порушення, які допускалися Товариством.

До того ж, судом не враховано, що чинне законодавство не передбачає і не наділяє юридичних осіб перевіряти відповідність законодавству установчих документів своїх контрагентів по угодах.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп. 7.2.6. п. 7.2. ст..7 Закону України Про податок на додану вартість підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна.

Позивач в повному обсязі сплатив на користь ТОВ Полі-Трейдінг вартість придбаної продукції, в тому числі суму податку на додану вартість - 196191,00 грн., що підтверджується відповідними податковими накладними.

Факт виконання позивачем законодавчо визначених умов, щодо отримання бюджетного відшкодування, а також документальне підтвердження розміру податкового кредиту ДПІ у м. Житомирі - не заперечується.

Отже, податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та застосовувати штрафні санкції до покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладання штрафних санкцій.

Зазначене, не може бути підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені чинним законодавством умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам, не вірно застосував норми матеріального права, у зв"язку із чим, прийшов до хибного висновку про безпідставність вимог позивача про скасування податкового повідомлення-рішення та ухвалив рішення, яке не відповідає Закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.202 КАС України, апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувавши оскаржувану постанову суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позову.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 3 та ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2011 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 15.03.2011 року №2, яким визначено зобов"язання з податку на додану вартість в сумі 196191,00 грн. та 49048,00 грн. штрафних санкцій.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2011 року.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція в м.Житомирі пл.Перемоги,2,Житомир,10014