Справа № 359/3525/15-5
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/32153/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської митниці Міндоходів на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Київської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанов,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Державної фіскальної служби України, Київської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанов.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено. Скасовано постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 від 12.03.2015 року № 0145/125000017/15 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України ОСОБА_2 Скасовано постанову головного державного інспектора Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 від 03.04.2015 року про залишення постанови Київської митниці Державної фіскальної служби України від 12.03.2015 року у справі про порушення митних правил № 0145/125000017/15 без змін, а скарги ОСОБА_2 без задоволення. Закрито провадження в справі про порушення митних правил № 0145/125000017/15 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року апеляційну скаргу Київської митниці Міндоходів було залишено без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2015 року - без змін.

У касаційній скарзі Київська митниця Міндоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Київської митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є уповноваженою особою декларанта ТОВ «Автобансервіс».

15.09.2014 року ОСОБА_2 як уповноваженою особою декларанта ТОВ «Автобансервіс» подано митну декларацію № 125130005/2014/547039 про ввезення імпорту «бензину прямогонного», який він декларував вперше, де в графі 33 вказав код товару - нафтопродукти - легкі дистиляти - для специфічних процесів переробки - інші, який визначив згідно експортних документів постачальника, дійсність яких ніким не заперечена, та мети постачання - переробка. Під час подання митної декларації та перевірки правильності заповнення декларації виникли суперечності щодо правильності класифікації коду товару та виникло питання, який код для цього класу товару за УКТ ЗЕД є правильним. В зв'язку з тим, що він не володіє достатніми знаннями та точними відомостями про всі характеристики товару для правильної класифікації коду товару за УКТ ЗЕД, який він раніше не оформлював, у той же день він подав іншу декларацію - тимчасову, де в графі 4 «Додаткова інформація» зазначив про раніше подану МД № 125130005/2014/547039 та інші документи та відомості про товар, необхідні для визначення коду товару. Позивач скористався правом подання тимчасової декларації під час митного оформлення до випуску товару у вільний обіг.

Київською митницею Державної фіскальної служби України прийнято від ОСОБА_2 тимчасову митну декларацію ІМ 40 ТН № 125130005/2014/547077 від 15.09.2014 року з додатковими документами про товар за попередньо заявленим кодом та випущено товар у вільний обіг, з особової картки декларанта ТОВ «Автобансервіс» списано відповідні митні платежі, зазначені в тимчасовій декларації в розмірі 2804614,36 грн., відібрані зразки товару для експертного дослідження. Зауважень по тимчасовій декларації у відповідача не було.

Під час митного оформлення визначення коду товару було кваліфіковано як складний випадок класифікації, вирішення якого потребує спеціальних знань та досліджень. Для уповноваженої особи декларанта ОСОБА_2 та митного органу питання самостійного визначення правильного коду товару було складним, оскільки потребує спеціальних знань та досліджень.

З метою точного визначення коду класифікації товару за УКТ ЗЕД були надані зразки товару для експертизи, що проведена відділом контролю за класифікацією та кодуванням товарів Київської митниці. Після дослідження зразків товару митним органом прийнято рішення про зміну коду товару від 10.10.2014 року № КТ-108-2014, яким змінено код на (інші легкі дистиляти). Митним органом складено картку відмови від 21.10.2014 року № 125130005/2014/00167 у митному оформленні митної декларації № 125130005/2014/547039 від 15.09.2014 року.

Київською митницею Державної фіскальної служби України 04.03.2015 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 0145/125000017/15 про те, що у митній декларації від 15.09.2014 року № 125130005/2014/547039 позивачем заявлено неправдиві відомості щодо коду товару згідно УКТ ЗЕД з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 158841,4 грн.

За результатом розгляду справи заступником начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 прийнято постанову № 0145/125000017/15 від 12.03.2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 476524,20 грн.

Постановою головного державного інспектора Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 від 03.04.2015 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволеня , а постанову Київської митниці Державної фіскальної служби від 12.03.2015 року у справі про порушення митних правил № 0145/125000017/15 без змін.

Відповідно до частини 1 статті 458 Митного кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналіз статті 485 Митного кодексу України свідчить про те, що суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею, пов'язаного із заявленням в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, характеризується умислом. Отже, метою, як обов'язковою ознакою складу правопорушення є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи, що зазначення ОСОБА_2 невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини у формі прямого умислу, тобто позивач не мав умислу на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та те. що відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 Митного кодексу України, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, скасувавши постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 від 12.03.2015 року № 0145/125000017/15 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України ОСОБА_2; скасувавши постанову головного державного інспектора Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 від 03.04.2015 року про залишення постанови Київської митниці Державної фіскальної служби України від 12.03.2015 року у справі про порушення митних правил № 0145/125000017/15 без змін, а скарги ОСОБА_2 без задоволення; закривши провадження у справі про порушення митних правил № 0145/125000017/15 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Київської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанов - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз