Справа № 490/2481/14-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/2481/14-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області, правонаступником якої є Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі УДАБІ у Миколаївській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 96 КУпАП, у розмірі 4 250 грн.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2014 року позов - задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №20 від 05 травня 2014 року, винесену першим заступником начальника ІДАБК в Миколаївській області про накладення адміністративного стягнення на позивача за ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі УДАБІ у Миколаївській області ставиться питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційній скарзі УДАБІ у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

05 лютого 2014 року заступником начальника ІДАБК у Миколаївській області Жердєвим М.Г. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, відносно ОСОБА_2 за те, що виконані будівельні роботи з будівництва сараю розмірами 4.67 х 2.38 м за адресою: АДРЕСА_1 без повідомлення про початок їх виконання, чим порушені вимоги ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанову прийнята відповідачем протиправно, оскільки станом на 27 березня 2013 року, та на момент складання протоколу відповідачем, вищевказані сараї були вже побудовані.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції неправильними і такими, що не відповідають вимогам Конституції, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність».

В апеляційній скарзі УДАБІ у Миколаївській області вказується, що рішення суду першої інстанції є неправильним, оскільки спірна постанова прийнята відповідачем правомірно, так як позивач виконав будівельні роботи вищевказаного об'єкта без повідомлення інспекції про початок їх виконання, тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судова колегія приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним законом, який регулює вказані правовідносини є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закон України «Про архітектурну діяльність».

Згідно ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Пунктами 5 та 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року №553, передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Однією з підстав для проведення позапланової перевірки є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою ОСОБА_4 інспекції, на підставі звернення гр. ОСОБА_5 від 08 січня 2014 року вхідний № К-3-22-14, відповідно до направлення від 20 січня 2014 року №81, була проведена позапланова перевірка об'єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1, м. Миколаїв. Про проведення перевірки ОСОБА_2 повідомлено завчасно рекомендованим листом з повідомленням від 09 січня 2014 року №7/14-43-14, яке вручено позивачу 15 січня 2014 року. На виконання п.9 Порядку №553, перевірка проведена у присутності забудовника ОСОБА_2

Пунктом 2 ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що за результатом перевірки відповідачем складено акт перевірки від 25 січня 2014 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: виконання будівельним робіт будівництва сараю розмірами 4,64 х 2,38 за вищевказаною адресою без повідомлення відповідача про початок виконання зазначених робіт.

Пунктом 3 ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Матеріалами справи підтверджується, що 25 січня 2014 року ІДАБК в Миколаївській області було прийнято припис №26, в якому зазначено, що позивачу необхідно усунути порушення містобудівного законодавства шляхом оформлення документів на об'єкт: «Будівництво сараю за адресою АДРЕСА_1», які надають право на виконання будівельних робіт, терміном до 26 травня 2014 року.

Внаслідок невиконання вимог вказаного припису №26 від 25 січня 2014 року, відповідачем прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №20 від 05 лютого 2014 року, відповідно до якої визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4 250 грн.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова №20 від 05 лютого 2014 року прийнята відповідачем правомірно, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 будівельні роботи розпочаті без направлення до відповідача повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Колегія суддів звертає увагу, що у позивача відсутні будь-які документи, які надають право виконувати будівельні роботи, що підтверджується самим позивачем в адміністративному позові.

Також, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що за отриманням дозвільних документів на будівництво вищевказаного сараю або зверненням до інспекції з метою з'ясування необхідності отримання таких документів позивач жодного разу не звертався.

Згідно ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню, а також здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки, складати за результатами перевірки відповідний акт, видавати обов'язкові до виконання приписи, складати протоколи про адміністративні правопорушення тощо.

Таким чином, фотофіксація об'єкта будівництва під час проведення перевірки та документи, складені за її результатами, в яких зафіксовані фактичні обставини перевірки, є належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 69, 70 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови з посиланням на завершеність будівництва даного підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_1, м. Миколаїв, оскільки відповідно до фотокарток, що містяться в матеріалах справи, на момент перевірки будівельні роботи розпочаті та незавершені, так як незавершені внутрішні та зовнішні опоряджувальні роботи, невиконані роботи з благоустрою території.

Про завершеність будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації свідчить прийняття об'єкта до експлуатації у відповідності до вимог ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, відповідно до ч.5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно з «Єдиним реєстром отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів» ОСОБА_2 за отриманням дозвільних документів, які дають право на будівництво господарських будівель або таких, що свідчать про завершення будівельних робіт, не звертався та не отримував, у зв'язку з чим розпочаті будівельні роботи є неправомірними, порушують ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та вважаються незавершеними, згідно з вимогами чинного містобудівного законодавства.

Враховуючи все вищевказане, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковим, оскільки оскаржувана постанова №20 від 05 лютого 2014 року прийнята в межах повноважень відповідача, є правомірною та скасуванню не підлягає, так як ОСОБА_2 будівельні роботи вищевказаного підсобного приміщення розпочаті без направлення до відповідача повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - задовольнити повністю.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову по постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв