Справа № 802/3163/15-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 листопада 2015 р. Справа № 802/3163/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року Жмеринська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі Жмеринська ОДПІ) звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 776,01 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.10.2015 року за заявою позивача на підставі ст. 52 КАС України проведено заміну неналежного відповідача фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 належним фізичною особою ОСОБА_1

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. Заявлений адміністративний позов повністю підтримує.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується довідкою з інформаційного бюро, відповідачка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, конверт з повідомленням про вручення поштового відправлення повернутий суду поштовим відділенням без виконання з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Частиною 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем доводи, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Встановлено, що ОСОБА_1 є платником податку на доходи з фізичних осіб за результатами річного декларування.

Так, 29.03.2013 року відповідачкою було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік, у якій самостійно відображено грошові зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 54,33 грн.

Крім того, у розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності за 2012 рік, відповідачкою ОСОБА_1 визначено розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітним році, в сумі 92,49 грн.

09.09.2013 року Жмеринською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2012 рік, за результатами якої виявлено порушення відповідачкою вимог п. 176.1 ст. 176 ПК України внаслідок недотримання граничного строку сплати суми податкового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб. Результати перевірки відображені в акті за № 506/17/НОМЕР_1 від 09.09.2013 року, на підставі якого 09.09.2013 року прийняте податкове повідомлення-рішення № 000057213 про застосування штрафу в сумі 20,25 грн. за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 101,25 грн.

Крім того, 27.05.2014 року відповідачкою ОСОБА_1 було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, у якій самостійно відображено грошові зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 643,80 грн.

12.12.2014 року Жмеринською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2013 рік, за результатами якої виявлено порушення відповідачкою вимог п. 176.1 ст. 176 ПК України внаслідок недотримання граничного строку сплати суми податкового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб. Результати перевірки відображені в акті за № 103/17/НОМЕР_1 від 12.12.2014 року, на підставі якого 09.09.2013 року прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафу в сумі 15,03 грн. за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 75,15 грн. (а.с. 13).

Крім того, як вбачається з облікової картки платника податків (а.с. 8-10), відповідачкою частково сплачено штрафні санкції в сумі 10,40 грн. Водночас на на підставі ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб їй було нараховано пеню у розмірі 19,31 грн.

Таким чином, станом на даний час за ОСОБА_1 рахується непогашений податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 776,01 грн., який вважається узгодженим, в тому числі за основним платежем 736,29 грн., за штрафними санкціями 20,41 грн. та пеня 19,31 грн.

Надаючи оцінку правомірності звернення контролюючого органу з вимогами про стягнення спірної заборгованості, суд керується наступними мотивами.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу вимог положень п. 49.18.4 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом ІV цього Кодексу.

Пунктом 179.1 ст. 179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм п. 164.6 ст. 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

В силу положень п. 131.1 ст. 131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що за фізичною особою ОСОБА_1 рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в сумі 776,01 грн. Грошове зобов'язання на цю суму у встановленому законом порядку узгоджене, а отже визнається податковим боргом.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 цього Кодексу у разі коли в платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Як слідує з матеріалів справи (а.с. 21), відповідачці ОСОБА_1 направлялась податкова вимога Жмеринської ОДПІ № 18-25 від 20.02.2015 року на суму 776,01 грн., після чого сума податкового боргу не змінилась.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.ст. 11, 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідачки податкового боргу в сумі 776,01 грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача-суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 776 (сімсот сімдесят шість) грн. 01 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало Павло Ігорович