Справа № 2а-403/10
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2010-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-403/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 липня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Москви О.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Галицького району Білоуса Віталія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області із адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ Галицького району Білоуса Віталія Васильовича про скасування постанови серії АТ № 087338 від 11 червня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав повністю та пояснив що постановою серія АТ № 087338 від 11 червня 2010 року, винесеною інспектором ДПС ВДАІ Галицького району Білоусом В.В. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме в порушенні вимог дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Постанову інспектора ДПС ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення вважає незаконною з наступних підстав.

11 червня 2010 року близько 15 год. 00 хв. він керував шкільним автобусом марки Л-0752 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Галичі Івано-Франківської області, та здійснював перевезення учнів на екскурсію. В цей час одній учениці стало погано через сильну спеку, яка була на вулиці, і виникла ситуація коли її необхідно було доправити до лікарні. Оскільки він добре не знає даного міста, то для того щоб трохи охолодити автобус змушений був заїхати в вулицю, вїзд на яку заборонявся дорожнім знаком, щоб зупинитися в тіні під деревом, і розпитати перехожих як проїхати до лікарні. При цьому, дотримуючись правил дорожнього руху, він включив на автобусі аварійну світлову сигналізацію.

Просив суд позов задовольнити та скасувати дану постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч. 1 ст. 71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, заслухавши доводи позивача, показання свідка та дослідивши письмові докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона працює керівником шкільного табору, і згідно плану історичної практики 11 червня 2010 вона з учнями відправились на екскурсію в міста Галич та Крилос на шкільному автобусі. В цей день була дуже сильна спека, і близько 15 год. 00 хв. в м. Галичі одній учениці стало погано. Діючи в інтересах дитини, з метою подальшого доправлення її до лікарні водій автобуса змушений бути заїхати в тінь , під дерево, при цьому порушуючи вимоги дорожнього знаку «Рух заборонено», щоб охолодити автобус та розпитати в перехожих, яким чином рухатись до лікарні.

11 червня 2010 року інспектором ДПС ВДАІ Галицького району Білоусом Віталієм Васильовичем складено протокол серія АТ № 112742 про порушення ОСОБА_1 п.3.1 ПДР.

11 червня 2010 року за наслідками розгляду протоколу інспектором ДПС ОСОБА_2 винесено постанову серія АТ № 087338 по справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В постанові зазначено, що 11 червня 2010 о 15 год. 00 хв. в м. Галичі по вул. Коновальця, керуючи автомобілем НОМЕР_2 ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено».

Згідно додатку 1 до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 дорожнім знаком 3.1 забороняється рух усіх транспортних засобів.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків у виді штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Позивач в судовому засіданні не заперечував факту проїзду під знак «Рух заборонено», однак вчинив такі дії з необхідності, виконуючи свій громадянський обовязок з надання допомоги хворій дитині.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від всебічності і обєктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом.

Відповідно до п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Норма даної статті діє безпосередньо: для застосування усного зауваження й звільнення від відповідальності не потрібно спеціального зазначення про таку можливість в акті про відповідальність за конкретний вчинок.

Оцінюючи зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що формально в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, які суд вважає малозначними і на підставі ст.22 даного Кодексу його необхідно звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

Керуючись ст.ст. 71, 158-163 КАС України, ст.ст. 22,287,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову АТ № 087338 від 11 червня 2010 року, яка складена інспектором ДПС ВДАІ Галицького району Білоус Віталієм Васильовичем про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень скасувати.

Застосувати до ОСОБА_1 статтю 22 КпАП України та від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови суду заяви про оскарження постанови і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: Могила Р.Г.