Справа № 815/1993/15
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1993/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нєман» до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нєман» (далі ТОВ «Нєман») звернулось до суду з позовом до Одеської митниці ДФС (далі Одеська митниця) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18 березня 2015 року № 500060001/2015/610025/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 18 березня 2015 року № 500060001/2015/00066.

В обґрунтування позову зазначалось, що 17 березня 2015 року під час декларування митної вартості імпортованого товару позивач визначив його вартість відповідно до ціни угоди щодо подібних (аналогічних) товарів. 18 березня 2015 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 500060001/2015/610025/2, в якому зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів не можливо застосувати, оскільки у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. При цьому митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості із застосуванням резервного (шостого) методу, виходячи з рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 18 березня 2015 року за № 500060001/2015/00066. На думку позивача, Одеською митницею порушено норми Митного кодексу України щодо поняття митної вартості товарів та методів її визначення, оскільки підприємством правильно визначено митну вартість товарів та надано всі необхідні документи щодо підтвердження зазначеної ціни.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Нєман» задоволено повністю. Скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 18 березня 2015 року № 500060001/2015/610025/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 18 березня 2015 року № 500060001/2015/00066.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Одеської митниці в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, і, крім того, порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не прийнято до уваги вимоги Митного кодексу України, Закону України «Про митний тариф», Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 13 липня 2012 року № 362, Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631 та Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Крім того, судом першої інстанції не враховано практику Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України, повязану з вирішенням спорів даної категорії. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представників відповідача в підтримку апеляційної скарги, а також представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «Нєман» обліковується в Одеській митниці ДФС як субєкт зовнішньоекономічної діяльності.

На виконання умов контракту між позивачем (Покупець) та Компанією СЕZERRI TRADE LIMITED (Продавець) від 29 червня 2014 року № N2014QW, на підставі комерційних інвойсів від 2 лютого 2015 року № 89100YU33/1 та від 12 березня 2015 року № 89100YU33/1 позивачем поставлено на митну територію України товар на загальну суму 26396 доларів США, а саме: накінечник (клапан) на шланг для насоса - 50000 шт.; насос ручний для підкачки шин авто - 16320 шт.; насос ножний для підкачки шин авто - 4500 шт.; насос ручний для підкачки шин велосипедів - 10000 шт.; шланг гумовий з фітингами для насоса - 4000 шт.; пакувальні паперові коробки - 14000 шт. (а. с. 35).

17 березня 2015 року, з метою митного оформлення товару, ТОВ «Нєман» було подано до відповідача електрону митну декларацію, згідно якої декларантом була визначена митна вартість товару за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (а. с. 30-32). Одночасно з митною декларацією декларант подав митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, у тому числі оформлені митні декларації, які були використані як джерела інформації для визначення митної вартості товарів, які є подібними задекларованому товару.

За результатами розгляду наданих документів, відповідач направив на адресу ТОВ «Нєман» електронний лист, в якому зазначалось, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують обраний декларантом метод визначення митної вартості, та зобовязав надати митному органу додаткові документи відповідно до переліку.

На вимогу митного органу, позивачем 18 березня 2015 року надано додаткові документи, а саме: лист експертно-аналітичного центру щодо визначення середньої вартості на аналогічний товар та прайс-лист контрагента позивача (а. с. 39-42).

За результатами перевірки наданих позивачем документів, 18 березня 2015 року Митним постом «Одеса-порт» Одеської митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за 500060001/2015/610025/2, в якому зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів не можливо застосувати, оскільки у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. Одночасно митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості із застосуванням резервного (шостого) методу, виходячи з рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено (а. с. 47-49).

Відповідачем також складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 18 березня 2015 року за № 500060001/2015/00066 (а. с. 50-51).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Нєман», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем до митного органу надано передбачений ст. 53 Митного кодексу України пакет документів, достатній для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої декларантом за методом за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів, а тому відсутні підстави для коригування митним органом митної вартості товару.

Так, відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 50 названого Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

Відповідно до частин 2 - 4 статті 53 Кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозвязок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно частинам 1, 5, 6, 7 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1 та 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що обовязок доведення митної ціни товару лежить на декларанті. Орган доходів і зборів має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Як вбачається із матеріалів справи, Одеською митницею на підставі відомостей з бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України (ЄАІС) та ПІК «Інспектор-2006» про оформлення подібних (аналогічних) товарів встановлено, що митна вартість на даний товар нижча, ніж була заявлена іншим декларантом.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що відомості, які містяться в ЄАІС, а також в ПІК «Інспектор-2006» мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідного рішення.

При цьому слід зазначити, що в самому рішенні відповідач зазначає, що у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, у звязку з чим митницею неможливо застосувати названі вище методи, однак далі по тексту відповідач посилається на інформацію аналізу цін з бази даних ЄАІС та зазначає, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено раніше іншим декларантом по відповідному товару, є більша ніж заявлена, тобто рішення про коригування митної вартості товарів містить суперечливу інформацію про відсутність та використання такої інформації одночасно.

Оцінюючи оскаржене позивачем рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 18 березня 2015 року за № 500060001/2015/610025/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 18 березня 2015 року за № 500060001/2015/00066, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушень позивачем норм Митного кодексу України, що зазначені у названому рішенні відповідача.

Матеріалами справи встановлено, що імпортований товар позивач придбав у компанії СЕZERRI TRADE LIMITED за контрактом від 29 червня 2014 року № N2014QW на загальну суму 26396 доларів США, що підтверджується інвойсом від 12 березня 2015 року № 89100YU33/1 (а. с. 35).

При цьому Компанією СЕZERRI TRADE LIMITED надано довідку від 12 березня 2015 року, якою повідомлено про помилковість даних, зазначених в інвойсі від 2 лютого 2015 року № 89100YU33, та необхідність вважати за вірні дані щодо ціни товару, зазначені в інвойсі від 12 березня 2015 року № 89100YU33/1 (а. с. 34).

Вказана довідка надана позивачем до Одеської митниці на спростування обставин щодо розбіжності даних щодо ціни поставленого товару.

Крім того, на підтвердження реальності визначеної позивачем митної вартості товару, ТОВ «Нєман» на адресу митного органу додатково надано лист ТОВ «Експертно-аналітичний центр «Магеллан» від 17 березня 2015 року за № ОС №41/03-С, в якому за результатами аналізу ринку викладено узагальнену інформацію щодо середньої вартості на аналогічний або подібний задекларованому товар за ідентичними умовами поставки (CIF-Одеса) (а. с. 41).

Посилання відповідача на встановлення під час проведення фізичного огляду товарів та інших предметів даних про те, що коробки з картону у кількості 28 місць мають ознаку використання, а також на невірне (помилкове) зазначення позивачем в морському транспортному документі (коносамент) асортименту товару, а саме віднесення останнього до запчастин велосипедів, не впливають на правильність визначеної декларантом митної вартості товару за обраним ним методом, а тому не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки, всупереч доводам апелянта, позивачем надано Одеській митниці передбачений ст. 53 МК України пакет документів, достатній для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої декларантом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 18 березня 2015 року № 500060001/2015/610025/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 18 березня 2015 року № 500060001/2015/00066, є правильним.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що контроль за правильністю обчислення декларантом митної вартості товару, який належить до виключної компетенції митного органу, полягає не в тому, щоб скоригувати митну вартість товару в бік збільшення, а в тому, щоб визначити реальну ціну товару, що ввозиться на територію України.

При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, здійсненого у попередні періоди, сам по собі не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, а також не може бути єдиною достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за визначеним декларантом методом.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 2 листопада 2015 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

ОСОБА_4