Справа № 466/8260/14-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р. Справа № 876/2776/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 20.02.2015 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, міжвідомчої комісії з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання неправомірним рішення, зобовязання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2014р. ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, міжвідомчої комісії з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання неправомірним рішення про відмову в узаконенні самовільно влаштованого індивідуального опалення квартири, з відключенням квартири від мережі центрального опалення, визнання неправомірним рішення міжвідомчої комісії від 03.06.2014р. та скасування цього рішення, зобовязання до прийняття рішення про надання дозволу та узаконення самовільно влаштованого індивідуального опалення в квартирі №97 на вул.Селянській,12 в м.Львові.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, міжвідомчої комісії з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання неправомірним рішення, зобовязання до вчинення дій.

ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права при винесенні вказаної ухвали, а тому просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що висновок суду про те, що даний спір не є публічно-правовим не ґрунтується на законі та не відповідає характеру спірних правовідносин, оскільки предметом оскарження у даній справі є рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого на виконання владних управлінських функцій в межах наданих законом повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі-КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, субєкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам (районним, районним у містах, міським та міськрайонним судам) як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає виконавчі органи міської ради, яким є Шевченківська районна адміністрація.

Згідно до п.1 ч. «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління обєктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і звязку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах, зокрема, державного управління і регулювання відносин у сфері теплопостачання; оптимального поєднання систем централізованого, помірно-централізованого, децентралізованого та автономного теплопостачання відповідно до затверджених місцевими органами виконавчої влади схем теплопостачання з періодом перегляду пять років.

Статтею 24 цього Закону передбачено, що споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Разом з тим, відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з ЦО і постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (п. 26 Правил).

Відповідно до п. 1.2 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затв. наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Порядку).

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї (п. 2.2 Порядку). Після вивчення наданих власником (власниками) документів, Комісія у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у п.п. 2.1 та 2.2 цього Порядку (абз. 1 п.п. 2.2.2 Порядку).

Підпунктом 2.2.3 Порядку передбачено, що якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

З аналізу наведених правових норм видно, що відключення від мереж централізованого теплопостачання допускається лише за умови дотримання вказаних вище нормативних вимог.

Слід зазначити, що справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома субєктами стосовно їхніх прав та обовязків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один субєкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого субєкта, а цей субєкт відповідно зобовязаний виконувати вимоги та приписи такого владного субєкта. Єдиною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Аналіз норм чинного законодавства та заявлених позовних вимог дає підстави колегії суддів вважати, що спірне рішення є актом індивідуальної дії прийнятого органом місцевого самоврядування на виконання передбачених законом повноважень у сфері публічно-правових відносин.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення від 03.06.2014р., відповідач реалізував свої владні управлінські функції, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та зазначеними вище нормативно правовими актами, а отже даний спір носить публічно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з позицією Пленуму Вищого адміністративного суду України викладеною у Постанові №8 від 20.05.2013р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскільки доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 20.02.2015 року про закриття провадження у справі 466/8260/14-а скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_2