Справа № 803/1841/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 р. Справа № 876/9491/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,
суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.

з участю прокурора Кітраля С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року у адміністративній справі №803/1841/15 за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Західного регіону України визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу №394 від 30.06.2015 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення стягнення у вигляді догани за неналежне виконання своїх службових обов`язків, недостатній контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та судового розгляду, а також безпосереднє порушення вимог нормативно правових актів.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції неповно та однобічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими. Зокрема зазначає, що станом на 27.07.2014р. не був процесуальним прокурором у кримінальному провадженні №0000031 та не було відомо хто є власником майна; у наказі невірно зазначено його статус відповідно до КПК України він не є керівником досудового розслідування, а є керівником органу прокуратури та ні у слідчого, ні у процесуального керівника не було і немає можливості доставити речові докази на ПАТ «Рівнеазот» та крім того, жодних негативних наслідків від перебування речових доказів на відповідальному зберіганні в ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а в подальшому у в/ч НОМЕР_1 не настало, а процедура притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності була порушена. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.
Позивач в судове засідання не прибув, хоча належними чином був повідомлений про дату судового засідання, представив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Прокурор в судовому засідання апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечив, проси скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга піддягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Позивач ОСОБА_1 в період з 15 серпня 2012 року по даний час проходить службу на посаді військового прокурора Луцького гарнізону у військовому званні «полковник юстиції».
Наказом військового прокурора Західного регіону України №394 від 30.06.2015 на підставі частини 3 статті 48 Закону України «Про прокуратуру», частини 2 статті 8, пункту 1 статті 9 «Дисциплінарного статуту прокуратури України» за неналежне виконання своїх службових обов`язків, недостатній контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та судового розгляду, а також безпосереднє порушення вимог нормативно правових актів військовому прокурору Луцького гарнізону Західного регіону України полковнику юстиції ОСОБА_1 було оголошено догану.
Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що в судовому засіданні з врахуванням висновків службового розслідування, письмових пояснень позивача, підтверджено факт неналежного виконання службових обов`язків, недостатній контроль за якістю здійснення досудового розслідування, а також безпосереднє порушення вимог нормативно-правових актів військовим прокурором Луцького гарнізону полковником юстиції ОСОБА_1 , у зв`язку з цим останнього правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає її вірними ми та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Діяльність прокуратури регламентує Закон України «Про прокуратуру». Відповідно до статті 3 зазначеного Закону, повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами.
Згідно з статтею 30 Закону України «Про прокуратуру», прокурор вживає заходів до того, щоб органи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування (дізнання та досудове слідство): 1) додержували передбачений законом порядок початку та проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, закриття кримінального провадження, а також додержували строки здійснення досудового розслідування та тримання осіб під вартою; 2) не допускали порушення законності під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування; 3) виявляли причини вчинення кримінальних правопорушень і умови, що сприяють цьому, вживали заходів до їх усунення.
Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування (дізнання та досудового слідства) у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів органами, що здійснюють досудове розслідування, визначаються кримінальним процесуальним законодавством.
Прокурор має право в необхідних випадках доручати керівникам органів досудового розслідування, внутрішніх справ, національної безпеки проведення у підвідомчих їм підрозділах перевірок з метою усунення порушень та забезпечення повного розкриття діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 48 Закону, за порушення закону, неналежне виконання службових обов`язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.
Дисциплінарний статут прокуратури України (далі - Статут) визначає зміст службової дисципліни в органах прокуратури України, права та обов`язки у цій сфері прокурорів і слідчих, а також працівників науково-навчальних закладів й інших установ прокуратури, які мають класні чини або прирівняні до них військові звання (далі - прокурорсько-слідчі працівники), види заохочень і дисциплінарних стягнень, основні принципи, підстави, порядок їх застосування та оскарження.
За порушення закону, неналежне виконання службових обов`язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з`ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.
Як слідує з матеріалів справи, 21.05.2015 року на адресу військової прокуратури Західного регіону України надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_2 щодо неправомірних дій службових осіб військової прокуратури Луцького гарнізону.
На підставі вказаної заяви, 27.05.2015 відповідно до розпорядження військового прокурора Західного регіону №119 проведено службове розслідування (перевірку), в ході якої встановлено наступне.
27.07.2014 військовою прокуратурою Луцького гарнізону до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження №0000031 за фактом незакінченого замаху на таємне викрадення працівниками ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Львівського прикордонного загону 23 мішків селітри аміачної.
Підставою для реєстрації кримінального провадження стало те, що у ніч з 26 на 27 липня 2014 року старший зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Львівського прикордонного загону майор ОСОБА_2 , зловживаючи службовим становищем, діючи за попередньою змовою у групі з патрульним по охороні військового містечка ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інспектором прикордонної служби ОСОБА_3 у пункті пропуску « Володимир - Волинський - Хрубешов», вчинив замах на таємне викрадення мінерального добрива - селітри аміачної, яка перебувала у вантажному потязі та належала ПАТ «Рівнеазот».
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим військової прокуратури Луцького гарнізону Шпаком Т.З., процесуальне керівництво - групою прокурорів у складі: військового прокурора Луцького гарнізону Курсова О.В. (старший групи).
З протоколу огляду місця події від 27 липня 2014 року вбачається, що на прилеглій території біля будівлі пункту пропуску «Володимир-Волинський - Хрубешов» прокурором ОСОБА_4 в присутності понятих у вантажному відділені автомобіля марки «Рено - Трафік» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на підставі доручення керував ОСОБА_2 , виявлено 5 мішків білого кольору, а поруч з автомобілем ще 18 мішків білого кольору з речовиною схожою на аміачну селітру.
Цього ж дня слідчим військової прокуратури Луцького гарнізону Шпаком Т.З. винесено постанову про визнання мінерального добрива (селітри), яка вилучена під час огляду місця події та перебувала у 23 мішках білого кольору, - речовим доказом та передано на відповідальне зберігання начальнику ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Львівського прикордонного загону ОСОБА_5
21 серпня 2014 року слідчим Шпаком Т.З. за участю начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана ОСОБА_5 у присутності понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в місці зберігання речових доказів - боксі №3 ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проведено огляд вмісту вищевказаних 23 мішків білого кольору та їх зважування. Крім того, під час огляду з кожного мішка відібрано 23 експериментальні зразки речовини для проведення хімічної експертизи. Після цього усі 23 мішки білого кольору із вмістом мінерального добрива в присутності понятих належним чином опечатано, скріплено підписами учасників слідчої дії та пронумеровано від « 1» до « 23».
З висновку криміналістичної експертизи речовин хімічних виробів №3805 від 8 жовтня 2014 року вбачається, що 23 зразки речовини, які відібрані із мішків за №№1-23 та надані для проведення експертизи, мають спільну родову належність за морфологічними ознаками та хімічним складом і є речовинами на основі нітрату амонію, який є неорганічною хімічною речовиною, тобто аміачною селітрою.
30.04.2015 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України, скеровано до Володимир-Волинського міського суду Волинської області для розгляду по суті.
08.05.2015 обвинувачений ОСОБА_2 в телефонному режимі погодив зі слідчим Шпаком Т.З. можливість перевезення речового доказу - 23 мішків білого кольору з аміачною селітрою з ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до ПАТ «Рівнеазот» для їх подальшого зберігання, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_8 .
Цього ж дня обвинувачений ОСОБА_2 прибув на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », саме де отримав від начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 23 мішки білого кольору з аміачною селітрою та доставив їх на територію ПАТ «Рівнеазот». Під час розвантаження двох мішків встановлено, що у них знаходиться речовина схожа на сіль. Інші мішки не відкривались та їх вміст не перевірявся. В подальшому, 08.05.2015р., на вимогу слідчого Шпака Т.З. усі мішки обвинувачений ОСОБА_2 доставив до військової прокуратури Луцького гарнізону.
Тобто, до військової прокуратури Луцького гарнізону обвинуваченим ОСОБА_2 доставлено 25 мішків, а саме; 23 мішки білого кольору з вмістом речового доказу - аміачної селітри, а також два відкритих мішки з вмістом речовини схожою на сіль.
22.05.2015р. слідчим Шпаком Т.З. у присутності понятих оглянуто доставлений до військової прокуратури обвинуваченим ОСОБА_2 речовий доказ - селітру аміачну у 23 опечатаних мішках білого кольору, про що складено протокол. Огляд проводився за участю військового прокурора Луцького гарнізону Курсова В.М. та відповідальної особи за зберігання речових доказів у військовій прокуратурі Луцького гарнізону Пушкарчука С.В. Після проведення огляду речовий доказ - селітра аміачна у 23 мішках білого кольору, які належним чином опечатані, поміщено у нові мішки білого кольору з метою забезпечення їх належного зберігання. Після цього горловини нових мішків були зав`язані нитками до яких прикріплено бірки скріплені підписами понятих та слідчого та передано до військової частини НОМЕР_3 (м. Луцьк) для подальшого зберігання.
Відповідно до наказу військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України №78 від 15 липня 2014 року «Про розподіл службових обов`язків між працівниками Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України» (на даний час військова прокуратура Луцького гарнізону) на ОСОБА_1 , як керівника прокуратури, покладено керівництво прокуратурою, безпосереднє здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування, участі у судовому провадженні та оскарженні судових рішень щодо кримінальних правопорушень, контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні.
Крім того, відповідно до ст. 9, ч. 2 п. 4 ст. 39 КІІК України, ОСОБА_1 , як керівник органу досудового розслідування, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, вимог інших актів законодавства, уповноважений вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим.
Пунктами 3.1, 12,1 наказу Генерального прокурора України №4 гн від 19 грудня 2012 року передбачено, що ОСОБА_1 , як керівник прокуратури, повинен здійснювати контроль за якістю процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні, принципово реагувати на неналежне виконання процесуальних повноважень щодо контролю за законністю дій слідчих, за якісним розслідуванням і розкриттям злочинів.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України, вилучений речовий доказ слідчий повинен як найшвидше повернути володільцю та зберігати його в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, відповідно до п.п. 4, 12 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19 листопада 2012 року (далі - Порядок), речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, з приводу чого заповнюється квитанція визначеного зразка.
З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень ОСОБА_8 слідує, що останній про факт перевезення речових доказів повідомив ОСОБА_1 вже після їх доставки на ПАТ «Рівнеазот».
З постанови «Про створення групи прокурорів» від 25.04.2015р. видно, що військовий прокурор Луцького гарнізону Курсов О.В. здійснював керівництво по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 27.07.2014р. Однак, всупереч покладених на нього обов`язків керівника групи не здійснив належного контролю за переміщенням речових доказів
Таким чином, враховуючи об`єктивну можливість передачі речових доказів на відповідальне зберігання до ПАТ «Рівнеазот», яке є їх власником, під час здійснення досудового розслідування, слідчим ОСОБА_8 за неналежного контролю ОСОБА_1 , як старшого групи прокурорів в порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України та п.п. 4, 12 Порядку, таке рішення прийнято не було. Даний факт підтверджується поясненнями слідчого Шпака Т.З.
Як встановлено в судовому засіданні, після направлення обвинувального акту до суду, слідчим Шпаком Т.З. та старшим групи прокурорів Курсовим О.В., у порушення вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України та Порядку, повторно направлено речовий доказ - 23 мішки з аміачною селітрою для подальшого зберігання до військової частини НОМЕР_3 , яка також не є їх власником (володільцем).
З вищевикладеного вбачається, що в порушення ст. 9, ч. 2 п. 4 ст. 39 КПК України, п.п. З.1., 12.1 наказу Генерального прокурора України №4гн від 19 грудня 2012 року, п.п. 4, 12 Порядку ОСОБА_1 , як керівник органу досудового розслідування не вжив заходів щодо усунення порушень, які були допущені слідчим Шпаком Т.З. в частині проведення 22.05.2015 огляду речового доказу - 23 мішків з аміачною селітрою, оскільки вказана слідча дія проводилась після направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України до Володимир-Волинського міського суду Волинської області для розгляду по суті, а також безпосередньо брав участь у проведенні вказаної слідчої дії.
Відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.
Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що з врахуванням висновків службового розслідування, письмових пояснень позивача, підтверджено факт неналежного виконання службових обов`язків, недостатній контроль за якістю здійснення досудового розслідування, а також безпосереднє порушення вимог нормативно-правових актів військовим прокурором Луцького гарнізону полковником юстиції Курсовим О.В.
Що стосується доводів апелянта про те, що у військової прокуратури Луцького гарнізону не було можливості передати до ПАТ «Рівнеазот» на відповідальне зберігання речові докази через відсутність належного транспорту та ПАТ «Рівнеазот» не зверталось щодо отримання на зберігання речових доказів, то позивач ОСОБА_1 про факт неможливості передачі речових доказів до ПАТ «Рівнеазот» жодним чином військову прокуратуру регіону чи її посадових осіб не інформував та з приводу вирішення даного питання не звертався.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України, вилучений речовий доказ слідчий повинен якнайшвидше повернути володільцю та зберігати його в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що в свою чергу унеможливлює подання клопотання ПАТ «Рівнеазот» з приводу повернення їм речових доказів.
Відповідно до п.п. 4, 12 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19 листопада 2012 року, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, з приводу чого заповнюється квитанція визначеного зразка.
Таким чином, враховуючи об`єктивну можливість передачі під час здійснення досудового розслідування речових доказів на відповідальне зберігання до ПАТ «Рівнеазот», яке є їх власником, у порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України та п.п. 4, 12 Постанови, слідчим Шпаком Т.З. за неналежного контролю ОСОБА_1 , як старшого групи прокурорів, рішення прийнято не було. Даний факт підтверджується поясненнями слідчого Шпака Т.З.
Посилання апелянта та ту обставину, що без його участі після направлення обвинуваченого акту до суду проводилась слідча дія - огляд речових доказів 23 мішків з аміачною селітрою є безпідставними, оскільки 22 травня 2015 року слідчим Шпаком Т.З. у присутності понятих оглянуто доставлений до військової прокуратури обвинуваченим ОСОБА_2 речовий доказ - селітру аміачну у 23 опечатаних мішках білого кольору, про що складено протокол. Огляд проводився за участю військового прокурора Луцького гарнізону Курсова В.М. та відповідальної особи за зберігання речових доказів у військовій прокуратурі Луцького гарнізону Пушкарчука С.В. Після проведення огляду речовий доказ - селітра аміачна у 23 мішках білого кольору, які належним чином опечатані, поміщено у нові мішки білого кольору з метою забезпечення їх належного зберігання. Після цього горловини нових мішків були зав`язані нитками до яких прикріплено бірки скріплені підписами понятих та слідчого та передано до військової частини НОМЕР_3 (м. Луцьк) для подальшого зберігання.
Крім того, в порушення ст. 9, ч. 2 п. 4 ст. 39 КПК України, п.п. 3.1., 12.1 наказу Генерального прокурора України № 4гн від 19 грудня 2012 року, п.п. 4, 12 Постанови ОСОБА_1 , як керівник органу досудового розслідування, не лише не вжив заходів щодо усунення порушень, які були допущені слідчим ОСОБА_8 в частині проведення 22 травня 2015 року огляду речового доказу - 23 мішків з аміачною селітрою, оскільки вказана слідча дія проводилась вже після направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України до Володимир-Волинського міського суду Волинської області для розгляду по суті, а сам безпосередньо брав участь у її проведенні.
Доводи апелянта про те, що його не було ознайомлено із висновком та матеріалами службового розслідування не відповідають дійсності, оскільки 26 червня 2015 року ОСОБА_1 ознайомлено із повідомленням про завершення службового розслідування (перевірки) та затвердження відповідного висновку за його проведенням за вих. №10/3/2-65, про що свідчить його особиста резолюція на ньому. Також всьому особового складу роз`яснено про можливість ознайомитись із вказаними документами.
Згідно п. 7.7 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24 вересня 2014 року № 104, особа стосовно якої проводиться розслідування (перевірка) у семиденний строк після отримання повідомлення про завершення службового розслідування (перевірки) має право ознайомитись із затвердженим висновком.
ОСОБА_1 з приводу ознайомлення із висновком чи з матеріалами службового розслідування (перевірки) не звертався.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що наказ відповідача є протиправним, а натомість вказують на те, що останній прийнятий відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для його скасування не вбачається.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року у адміністративній справі №803/1841/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 03.11.2015р.