Справа № 200/17681/15-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/336/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015р. суддя Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, в якому просить визнати неправомірною відмову відповідача у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням заробітної плати працюючого судді та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2014 рік та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді та надбавки за вислугу років в розмірі 50% від окладу судді відповідно до довідок Управління ДСА України в Дніпропетровській області та зобовязати відповідача надалі проводити перерахунок щомісячного грошового утримання.

У відповідності до положень ст.1832 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадженні.

Дослідивши матеріали справи доходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська з 1992 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

15 липня 2015 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розрахунку 90% від заробітної плати працюючого судді та 50% надбавки за вислугу років, оскільки такий перерахунок Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено.

Наявність права у позивача на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією працюючих суддів.

Правові засади організації незалежності судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів, врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Частина ІІ Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (розділ ХІІІ) визначає те, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяв раніше.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проводиться згідно вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Відповідно до частини 1 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який вийшов у відставку, після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Статтею Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Аналогічні норми закріплені і в частині 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частина третя, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»; статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів»; абзац другий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. Положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вищезазначеного Рішення.

Відтак, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Право судді у відставці на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, передбачено частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Таким чином, з 03 червня 2013 року частина 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» діє в попередній редакції і має наступний зміст: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача з відмови перерахунки довічного грошового утримання судді у відставці суперечать вимогам діючого законодавства, а тому вони є неправомірними.

Розглядаючи вимогу позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2014 рік та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді та додатково надбавку за вислугу років в розмірі 50% від окладу судді відповідно до довідок Управління ДСА України в Дніпропетровській області, суд приходить до висновку, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір суддівської винагороди працюючого судді, з якої підлягає нарахування довічного щомісячного грошового утримання, складається з грошового утримання працюючого судді, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, а тому щомісячне довічне грошове утримання позивачу, як судді у відставці, повинно розраховуватись у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді, яке включає в себе і посадовий оклад і надбавку за вислугу років.

Крім того, задоволенню не підлягає вимога щодо зобовязання надалі проводити перерахунок щомісячного довічного утримання, оскільки відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування,їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тому неможливо зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії тому, що відсутні факти порушення прав позивача у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 160-163, 167, 1832 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням заробітної плати працюючого судді з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, в яку входить посадовий оклад та надбавка за вислугу років, починаючи з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя (підпис) Єлісєєва Т.Ю.

З оригіналом згідно.

Суддя Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2