Справа № 465/4674/15-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 р. Справа № 876/10071/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду міста Львова від 21 вересня 2015 року у адміністративній справі №465/4674/15-а за позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0965/30502/15 від 24 червня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачених ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України та накладення штрафу в розмірі 3400 грн.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 21.09.2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення, вчинення правопорушення вперше та збіг важких сімейних обставин (хвороба матері). Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи, представник позивача апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі та просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не прибув, представив на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутності представника Закарпатської митниці ДФС.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Позивач ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк вивезення з території України ввезеного ним 30.05.2015р. автомобіля марки «Мерседес».

За фактом перевищення встановленого пунктом 1 частини 1статті 95 Митного кодексу України транзитного строку перевезення автомобіля марки «Мерседес» моделі «S 500», номер кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 4966 куб. см., номерний знак Угорщини IRS757, що перебуває під митним контролем, заступником начальника Закарпатської митниці ДФС 08.06.2015р. складено протокол про порушення митних правил №0965/30502/15 за ч. 2ст. 470 Митного кодексу України відносно гр. ОСОБА_2

Постановою в справі про порушення митних правил №0965/30502/15 винесеної 24.06.2015р., заступником начальника Закарпатської митниці, визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що 08.06.2015 року о 21.03 год. в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Мерседес» моделі «S 500», номер кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 4966 куб. см., номерний знак Угорщини IRS757, під керуванням ОСОБА_2 Під час здійснення перевірки митницею було встановлено, що ОСОБА_2 30.05.2015 року через пункт пропуску «Чоп-Загонь», митного посту «Тиса» Закарпатської митниці останнім ввезено легковий автомобіль «Мерседес» моделі «S 500», номер кузова НОМЕР_1, на територію України з метою транзиту та даний автомобіль мав бути вивезений до 04.06.15р., що свідчить про перевищення позивачем граничного терміну транзиту більш ніж на 1 добу, але не більше, ніж на 10діб .

Вказану постанову ОСОБА_2 надіслано 24.06.2015 року та він її отримав 03.07.2015 року.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що постанова по справі про порушення митних правил відповідає дійсним обставинам, винесена з дотриманням норм чинного законодавства, стягнення накладено в межах санкції статті за вчинене правопорушення,з врахуванням пом'якшуючої обставини - вчинення правопорушення вперше, підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та винесення усного зауваження не вбачається.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Вчинення зазначеного правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п.1 ч.1ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно ч. 1ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 495 МК України, посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач не заперечує факту невчасного вивезення транспортного засобу за межі території України, однак вказує на те, що даний факт стався у зв'язку зі збігом важких сімейних обставин.

Проте судом першої інстанції вірно зазначено, що в ході розгляду справи не встановлено факту збігу тяжких сімейних обставин у позивача,у зв'язку з якими він не зміг своєчасно вивезти автомобіль з території України.

Посилання апелянта на ту обставину, що у нього хворіла матір і він був змушений перебувати з нею, колегія суддів апеляційного суду також вважає безпідставними, оскільки доказів перебування матері позивача у період з 01.06.15р. по 08.06.15р. на лікуванні чи погіршенні стану здоров'я у ці дні, не надано. Крім того, не надано доказів і того, що у вказаний період ніхто інший, крім позивача, не міг доглянути за його матір'ю.

Що стосується доводів апелянта про його щире каяття у вчиненому правопорушення, то з пояснень ОСОБА_2, наданих при складанні протоколу, не вбачається, що він розкаявся у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що постанова відповідача є протиправною, а натомість вказують на те, що така прийнята відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для її скасування не вбачається.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції суд не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 21 вересня 2015 року у адміністративній справі №465/4674/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний тест ухвали складено 03.11.2015р.