Справа № 826/4097/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

16 жовтня 2015 року № 826/4097/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в особі Подільського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в особі Подільського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати дії Подільського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві щодо відмови у реєстрації за місцем проживання ОСОБА_1 незаконними;

- зобов`язати Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона проживає на підставі договору оренди на зайняття однієї кімнати за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрації не має. Відсутність реєстрації за місцем проживання зумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду заперечення на адміністративний позов у яких зазначив, що ОСОБА_1 подала до Подільського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві заяву про реєстрацію її за місцем проживання, проте не надала жодних документів, які дають право на реєстрацію за вищевказаною адресою. Просить відмовити в задоволенні вимог позивача у повному обсязі, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 1999 року по даний час на підставі договору оренди на зайняття однієї кімнати, укладеного між нею та Приватним акціонерним товариством «Поліграфкнига», який був пролонгований.

У зв`язку з тривалим проживанням у вказаній квартирі, необхідністю реєстрації за місцем проживання, позивач 29.01.2015 звернулась до ДМС України із заявою, в якій просила здійснити реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Звернення ОСОБА_1 розглянуто ДМС України з дотриманням Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР та направлено за належністю до ГУДМС України в м. Києві.

Судом встановлено, що 17.02.2015 ГУДМС України в м. Києві надало відповідь, що відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків документів необхідних для цього документів (далі - Порядок) затверджений наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077.

Згідно зазначеного Порядку, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України письмову заяву про реєстрацію місця проживання; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Таким чином, для вирішення питання було запропоновано звернутись до Подільського РВ ГУДМС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 30.

В подальшому, позивач звернулась до Подільського РВ ГУДМС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 30, проте не надала необхідних зазначених вище документів, у зв`язку з чим листом від 28.04.2015 № 8/71 їй повідомлено, що реєстрація за вказаною адресою можлива лише при наявності правових документів на житло. Для вирішення даного питання останній рекомендовано звернутись до районного суду за місцем проживання.

Разом з тим, позивач повідомив суд, що в 2000 році йому було видано ордер на квартиру АДРЕСА_2 , проте в 2001 році його було викрадено.

Крім того, ОСОБА_1 було подано заяву до Приватного акціонерного товариства «Поліграфкнига» про видачу довідки по ф-3, проте вказаної довідки чи відповіді на заяву позивач не отримав.

03.04.2013 позивачем також був направлений запит до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про видачу дублікату ордеру на квартиру АДРЕСА_2 , проте у зазначеному 10.04.2013 було відмовлено.

Разом з тим, позивач повідомила суд, що Державною міграційною службою України 02.12.2014 відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.197 КУпАП, в зв`язку з порушенням ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» з накладенням штрафу.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, визначення порядку реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання та встановлення випадків їх обмеження регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»

Дія Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» поширюється як на громадян України, так і на іноземців, осіб без громадянства, що перебувають у країні на законних підставах.

Згідно зі статтею 3 цього Закону під місцем проживання мають на увазі адміністративно-територіальну одиницю, на території якої людина проживає більше шести місяців на рік. Також дана стаття визначає поняття реєстрації, під яким розуміється внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Згідно положення статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджений наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077, розроблений відповідно до Законів України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування (пункт 1.1. зазначеного порядку).

Відповідно до п. 2.2 вказаного вище порядку, Для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру:

письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5);

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання, крім випадків, установлених пунктом 2.8 цього розділу;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру;

право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи (додаток 6), копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2011 року № 574 "Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2012 року за № 84/20397;

проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини, зразок якої наведено в додатку 7 до цього Порядку;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку;

заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Як убачається з відповіді Подільського РВ ГУДМС України в м. Києві від 28.04.2015 № 8/71, позивачу повідомлено, що для реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно надати: паспорт громадянина України, квитанцію про сплату державного мита, талон зняття з реєстрації, документи, що підтверджують право на проживання в житлі: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму житла (піднайму, оренди) або інші документи; заяву про реєстрацію місця проживання встановленого зразка, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 № 985, в якій зазначено, що підставою для реєстрації місця проживання заявника є згода власника/співвласника житла, або їх уповноважених органів.

Судом встановлено, що всіх необхідних документів до заяви про реєстрацію ОСОБА_1 надано не було, тому суд дійшов висновку, що відповідь Подільського РВ ГУДМС України в м. Києві є правомірною, посадові особи діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстави для зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур