Справа № 2-а-39/10
Суддя: Прикіпєлова Л. В.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Глобинський районний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2010 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Прикіпєлова Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Глобине справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

07.05.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, посилаючись те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року позивачу повинна виплачуватися щомісячна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2009 році вона звернулася до УПФ в Глобинському районі з проханням нарахувати і виплатити їй грошові кошти за період, починаючи з 01.01.2006 року, однак в задоволенні вимог їй було відмовлено. Позивачка прохає визнати бездіяльність відповідача протиправною та стягнути з відповідача на її користь невиплачені підвищення до пенсії, починаючи з 2006 по 2008 роки в сумі 3891 грн. 90 коп., зобов»язавши відповідача нараховувати зазначене підвищення до пенсії в подальшому.

Відповідач надав письмове заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з»явились , про час, дату, місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ст. 122 ч.3 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус «Дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням №127961 виданого 03.01.1992 року Управлінням Пенсійного фонду в Глобинському районі.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 № 2195-IV, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Позовні вимоги щодо здійснення позивачу нарахування щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006 рік, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Пунктом 17 ст.77 Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Однак законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року п.17 ст.77 виключено та статтею 110 установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст.. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються з 01 січня 2006 року, а ст. 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. ОСОБА_2 опублікований 22.03.2006 року, а тому набрав чинності 02 квітня 2006 року.

Тобто 02 квітня 2006 року стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» знову почала діяти. Але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30% мінімальної пенсії за віком, могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Такі умови не настали, а тому позивач не має права на таке підвищення у 2006 році.

Закони України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року та Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007 рік, то суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Законом України від 19.грудня 2006 року №489-V Про Державний бюджет України на 2007 рік, зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та статтею 111 цього Закону установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії , відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 № 2195-IV, з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Тобто з часу прийняття цього рішення у позивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком. За таких обставин право на таке підвищення у позивача відновилось з 09.07.2007 року.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі повинно було нараховувати та сплачувати ОСОБА_1. доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі з 09.07.2007 року мало діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, та в період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. нараховувати пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проводити відповідні виплати.

Щодо позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2008 рік, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до підпункту 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" , було внесено зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та викладено в наступній редакції: зокрема: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту З розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч .2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі з 22.05.2008 року мало діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, та в період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. нараховувати пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проводити відповідні виплати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дію ст. Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено.

Статтею 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином, відповідач зобов"язаний був в період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., нараховувати пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проводити відповідні виплати, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то вони є безпідставними.

Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей ОСОБА_2 передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про соціальний захист дітей війни реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни, серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо: щодо призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України Про соціальний захист дітей війни, покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі не виконало своїх повноважень без поважних причини.

Крім того, відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про позивача про стягнення з відповідача підвищення до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі, не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Між тим, виходячи зі змісту позову, сформульованих позивачем позовних вимог суд вважає необхідним визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі Полтавської області в частині ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31.грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по день прийняття постанови та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі Полтавської області нарахувати ОСОБА_1. підвищення до пенсії як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року і по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 по 23 лютого 2010 по день винесення постанови.

Щодо пропущення позивачем строку для звернення до суду з позовом, то суд приходить до слідуючого..

Відповідно до ст.. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Судом встановлено, що відповідач не наполягав відмовити у задоволенні адміністративного позову в зв»язку з пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Також враховуючи те, що позивач не повинен стежити за внесенням будь-яких змін в діючому законодавстві, відповідно, перевіряти правомірність дій суб»єкта владних повноважень при виконанні ним свої обов»язків, покладених Державою, суд приходить до висновку щодо поважності причин пропущенням позивачем строку звернення до суду, що в свою чергу є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання підвищення до пенсії, передбаченої ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни,

Відповідно до ч.1,2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави. Суд застосовує верховенство права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В пункті 34 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» зазначено, що поняття майно» у першій частині 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві. Питання, яке має бути розглянуте, стосується того, наскільки обставини справи, що розглядаються в цілому, давали заявникові право на майновий інтерес, захищений статтею 1 Першого протоколу. Тобто, майно у визначенні Першого протоколу до Конвенції охоплює як власне майно, так і майнові права належні до виплати кошти, відповідно до національного законодавства.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування ст. 100 КАС України, а клопотання позивача відновити пропущений строк для захисту порушених прав, свобод та інтересів, - задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 122 ч.3, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31.12.2009 року, з 01 січня 2010 по 23 лютого 2010 по день винесення постанови, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Глобинського

районного суду ОСОБА_3