Справа № 2а-4201/11/1470
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Київ К/9991/79475/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2011

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2012

у справі № 2а-4201/11/1470

за позовом Закритого акціонерного товариства "Казанківське хлібоприймальне підприємство" (далі - ЗАТ "Казанківське хлібоприймальне підприємство")

до Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби (далі - МДПІ)

про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2011, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2012, позов задоволено частково: податкове повідомлення-рішення Новобузької МДПІ від 31.12.2010 № /0, яким позивачеві визначено податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у сумі 81 328,00 грн., скасовано в повному обсязі, а податкове повідомлення-рішення від 31.12.2010 № /0 - в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 265 184,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 132 592,00 грн. Апеляційний перегляд справи здійснено в межах апеляційної скарги, в якій постанова суду першої інстанції оскаржувалась в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 31.12.2010 № /0 (а.с. 98-100, т. 3).

У касаційній скарзі МДПІ, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права щодо правової оцінки податкового повідомлення-рішення від 31.12.2010 № /0, просить в цій частині ухвалені у справі судові рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Ввідповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено заміну відповідача у справі - Новобузьку міжрайонну державну податкову інспекцію Миколаївської області на правонаступника - Баштанську міжрайонну державну податкову інспекцію Миколаївської області Державної податкової служби.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах касаційної скарги, юридичної оцінки обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення Новобузької МДПІ від 31.12.2010 № /0 були висновки, викладені у акті від 20.12.2010 № 538/23-01/32100883 про результати планової документальної виїзної перевірки ЗАТ "Казанківське хлібоприймальне підприємство" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2010. Згідно з цими висновками позивач порушив норми підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (далі - Закон № 168/97-ВР), внаслідок чого занижено ПДВ на суму 54 218,00 грн.

Такі висновки податкового органу вмотивовані посиланням на безтоварність господарських операцій із придбання позивачем товару (зерна) у ТОВ "Тетра-Трейд Плюс" та ТОВ "Інвест-Південь", оскільки під час здійснення заходів податкового контролю (використані результати перевірок контрагенті по ланцюгу постачання) встановлено, що ці постачальники є посередниками у ланцюгу поставок, в якому задіяні суб'єкти підприємницької діяльності, які не подають документи податкової звітності, не сплачують податкові зобов'язання, відсутні за місцем знаходження. Крім того, в акті перевірки зазначено, що автотранспорт, вказаний у наданих позивачем під час перевірки товарно-транспортних накладних на перевезення зерна, належить іншим особам - суб'єктам підприємницької діяльності фізичним особам, а не ТОВ "Тетра-Трейд Плюс" та/або ТОВ "Інвест-Південь", у зв'язку з чим не прийняті на підтвердження операцій з поставки.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97ВР ( у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав та обов'язків сторін в якому виник спір) покупець має право відобразити сплачені суми податку у податковому кредиті за умови використання отриманих товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними, митними деклараціями (іншими документами, перелік яких встановлений підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 цієї статті).

Застосувавши ці норми, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивач несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податків до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення податкової дисципліни та/або правил здійснення господарської діяльності постачальником, і що визначальним для виникнення права на податковий кредит є факт придбання платником податку товарів (послуг) з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; підтвердження суми ПДВ виданою постачальником товарів (послуг) податковою накладною, документами первинного бухгалтерського обліку, які оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, та достовірність викладеної в яких інформації щодо здійснення господарських операцій податковим органом не спростована.

Судами з дотриманням вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судом виконання вимог статті 11 цього Кодексу, та зроблено обґрунтований висновок, що МДПІ не доведено недостовірність даних податкового обліку позивача. Так, суди дослідили первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку та податкового обліку і копії яких приєднані до справи, а саме: договори поставки (купівлі - продажу) та додатками до них, банківські виписки про сплату придбаного позивачем товару, видаткові та податкові накладні, складські квитанції, товарно-транспортні накладні. При цьому судами встановлено, що на час здійснення господарських операцій контрагенти позивача мали спеціальну податкову та господарську правосуб'єктність, що надавало їм право складати податкові накладні та виключає відповідальність позивача як покупця за несплату податків постачальником чи за можливу недостовірність відомостей про нього у державному реєстрі, за умови необізнаності щодо них. Всупереч вимогам частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України достатніх доказів на підтвердження доводів про фактичне отримання позивачем зерна від фізичних осіб, а не від ТОВ "Тетра-Трейд Плюс" та ТОВ "Інвест-Південь" надано не було.

Враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені нормою частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, які не дозволяють суду касаційної інстанції здійснювати переоцінку досліджених та оцінених судами попередніх інстанцій доказів, та з огляду на вимоги частини другої статті 71 цього ж Кодексу, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій правомірно задовольнили позовні вимоги, доводи МДПІ, викладені у касаційній скарзі не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, у зв'язку з чим підстави для скасування судових рішень, ухвалених у справі, відсутні.

Касаційний перегляд справи здійснено в межах касаційної скарги відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2012 у справі № 2а-4201/11/1470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та з підстав, визначених ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Є.А. Усенко

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев