Справа № 718/2069/15-а
Суддя: Олексюк Т. І.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №718/2069/15-а
Провадження №2-а/718/54/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року м.Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третьої особи - ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 січня 2015 року звернувся до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі безоплатно у власність земельної ділянки, за рахунок земель запасу в с. Дубівці, орієнтованою площею 0,12 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, право на отримання якої він не використав. 23 лютого 2015 року рішенням сесії Дубівецької сільської ради Кіцманського району № 22/36-15 йому відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки, та рекомендовано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Поляна». Постановою Кіцманського районного суду від 29.04.2015 року у справі № 718/528/15-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 року, рішення сесії Дубівецької сільської ради Кіцманського району від 23.02.2015 року за № 22/36-15 скасовано. 14 липня 2015 року він повторно звернувся до сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність, рішенням сесії Дубівецької сільської ради від 14.08.2015 року за № 62/40-15 йому відмовлено, оскільки такий дозвіл надано іншій особі, жительці села Дубівці, а його заява не відповідає вимогам ст.118 земельного кодексу України. Вважає рішення незаконним та з підстав, передбачених ст.ст. 1, 78, 79-1, 116, 118, 121, 122 ЗК України просив визнати протиправним та скасувати рішення 40 сесії УІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за № 62/40-15 від 4 серпня 2015 року.

Представник позивача підтримала заявлені вимоги з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,

органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

В розумінні п.1 ч.1 ст. 3 КАС України та з урахуванням позиції Конституційного Суду України, викладеного у рішенні від 01.04.2010 року N10-рп/2010, даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень - органу виконавчої влади, що реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а тому ця справа має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при розгляді питання про його цивільні права та обов'язки має право на відкритий та справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури зо всіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.

Частина друга й третя статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб, кожному гарантується право на землю.

Судом встановлено, що 26 січня 2015 року ОСОБА_2, житель м. Чернівці, звернувся до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі безоплатно у власність земельної ділянки, за рахунок земель запасу в с. Дубівці, орієнтованою площею 0,12 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою АДРЕСА_1, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради право на отримання якої він не використав.

29 січня 2015 року до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради (біля перехрестя доріг Т.Шевченка та Миру), звернулася ОСОБА_3., жителька АДРЕСА_2

23 лютого 2015 року рішенням 36 сесії VI скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району №22/36-15, ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у

власність для ведення особистого селянського господарства, за адресою АДРЕСА_1, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради, та рекомендовано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Поляна».

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2015 року у справі №718/528/15-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, визнано протиправним і скасовано рішення сесії Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №22/36-15 від 23 лютого 2015р., яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Зобов`язано Дубівецьку сільську раду Кіцманського району Чернівецької області розглянути у порядку та спосіб, передбачений ст. 118 земельного кодексу України повторно заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,12 га, яка розташована в АДРЕСА_1 у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради.

Рішенням 36 сесії VI скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району № 23/36-15 від 23 лютого 2015 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,14 га та 0,26 га, які розташовані по АДРЕСА_1, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради.

Згідно рекомендації постійної комісії з питань агропромислового комплексу та охорони навколишнього середовища, сільській раді рекомендовано надати ОСОБА_3. дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність, для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 (перехрестя), так як вона є мешканкою села Дубівці, ОСОБА_2 рекомендувати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з земель сільської ради в урочищі «Поляна».

Згідно картографічних матеріалів, що долучені до поданих заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і які являються документами, на підставі яких прийнято оспорюване рішення вбачається, що земельна ділянка площею 0,12 га (вказана ОСОБА_2.). і 0,14 га (вказана ОСОБА_3.) фактично містять одне і теж місцерозташування на місцевості та є предметом спору.

ОСОБА_2 подав заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки раніше за ОСОБА_3

Згідно протоколу засідання сесії Дубівецької сільської ради вбачається, що заява ОСОБА_2 від 26 січня 2015 року на засіданні сесії слухалась першою, а заява ОСОБА_3 від 29 січня 2015 року розглядалась другою, тобто у порядку черговості їх подання.

По вказаним заявам прийняті рішення протилежні за змістом в частині надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою земельної ділянки площами 0,12 (0,14) га у с. Дубівці.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи (протоколом засідання сесії від 23 лютого 2015 року та постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2015 року у справі №718/528/15-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, оспорюваним рішенням відповідача) перевагу у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою надано ОСОБА_3, оскільки остання є жителем села Дубівці, що є не припустимими та свідчить про наявність порушення положень матеріального права, конституційного права людини на землю і свободу вільного вибору місця проживання людини в Україні.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, і перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч.2 ст.2 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; д) організація землеустрою.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частиною першою ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті встановлено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що прийняте сесією сільської ради рішення суперечить вимогам ст.121 ЗК України, тобто є неправомірним та таким, що порушує охоронюване законом право позивача.

З встановлених обставин справи і письмових доказів, суд приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням надано переважне право ОСОБА_3 виготовити проект землеустрою, що обмежує право позивача ОСОБА_2 на отримання дозволу із розроблення проекту землеустрою земельної ділянки у с. Дубівці, оскільки прийнято внаслідок істотних порушень вищевказаних вимог законодавства та обмеження конституційних прав позивача на землю, через його проживання в іншому населеному пункті України, а не на території с. Дубівці Кіцманського району, створює правові підстави оскарження його в судовому порядку, що узгоджується із позицією, яка викладена у п. 8 Постанови Пленуму ВАС України від 06.03.2008 року за № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

Окремі обставини незаконності дій і прийнятого рішення відповідачем, встановлені судовим рішенням у справі №718/528/15-а, яке набрало законної сили, що згідно із ч.1 ст. 72 КАС України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

14 серпня 2015 року 40 сесією УІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області прийнято рішення за № 62/40-15 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2.», яке оскаружється позивачем.

Згідно оскаржуваного позивачем рішення сесії Дубівецької сільської ради № 62/40-15 від 14 серпня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з тих підстав, що рішенням 36 сесії Дубівецької сільської ради від 23.02.2015 року № 23/36-15 дана земельна ділянка надана жительці с. Дубівці та з зв'язку з невідповідністю поданої заяви вимогам статті 118 Земельного кодексу України.

Однак, до прийняття вказаного рішення, постановою Кіцманського районного суду від 12.08.2015 року у справі № 718/1185/15-а визнано протиправним та скасовано рішення 36 сесії Дубівецької сільської ради від 23.02.2015 року № 23/36-15. Вказана постанова суду не оскаржувалась і набрала законної сили 01.09.2015 року.

При розгляді справи № 718/1185/15-а представник відповідача та третьої особи приймав участь в судових засіданнях, тому не міг не знати про те, що предметом оскарження є саме рішення 36 сесії Дубівецької сільської ради від 23.02.2015 року № 23/36-15, на яке, власне, і посилається у оскаржуваному у цій справі рішенні сесії сільської ради.

Відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», зокрема, що закріплені у ст.ст.19,20, звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Судом не здобуто даних про те, що ОСОБА_3 мала переважне перед ОСОБА_2 право на отримання дозволу щодо розроблення проекту землеустрою земельної ділянки.

Згідно п.11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Судом не встановлено, що проект рішення сесії Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за № 62/40-15 від 14 серпня 2015 року було оприлюднено будь0яким передбаченим Законом способом.

Згідно ч.2 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування» спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст.59 цього ж Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Вищевказані норми закону свідчать про порушення з боку сільської ради норм чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки чинні норми, не містять положень щодо переваги зареєстрованих мешканців села при вирішенні питання надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що дає підстави для його скасування.

Оскільки, в оскаржуваному рішенні міститься посилання на рішення 36 сесії Дубівецької сільської ради від 23.02.2015 року № 23/36-15, яке визнано протиправним на скасоване постановою суду ще до постановлення оскаржуваного рішення 40 сесії УІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за № 62/40-15 від 14 серпня 2015 року, та оскільки оскаржуване рішення суперечить вимогам Конституції і Законів України, внаслідок порушення і обмеження прав позивача на землю, таке рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи протиправність дій та рішення відповідача, а також недоведеність відповідачем правомірність своїх дій та їх відповідності нормам діючого законодавства України, позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.116, 118, 120, 121, 122 ЗК України, ст.ст. 26, 46,47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст.ст. 71, 86, 160-163, 171 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення 40 сесії УІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за № 62/40-15 від 14 серпня 2015 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2.».

Зобов`язати Дубівецьку сільську раду Кіцманського району Чернівецької області у передбачений статтею 118 земельного кодексу України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Стягнути з Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області на користь ОСОБА_2 487,20 гривень у відшкодування суми сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: