Справа № 2-а-153/10
Суддя: Черних Є. А.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-153/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Черних Є.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику війни,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області (далі управління). Позивач прохає визнати незаконним дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку та виплаті грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3 групи та зробити перерахунок щорічної грошової допомоги йому як інваліду війни до 5 травня не нижче семи пенсій за віком згідно з ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551 ХІІ в редакції від 1 січня 2007 року за 2007 2009 роки на суму 9562 грн.

Позивач письмово звертався до відповідача з проханням проведення перерахунку вказаної суми допомоги, проте отримав відмову.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, але надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження.

Відповідач управління праці та соціального захисту населення свого представника до суду не направило, подало клопотання про слухання справи у відсутність представника та надало заперечення проти позову, з яких вбачається, що заявлений позов не визнають вказуючи на те, що дійсно управління проводить нарахування та виплату позивачеві щорічної грошової допомоги як інваліду війни третьої групи до 5 травня. Вважають, що їх дії при виплаті вказаної допомоги є цілком законними, оскільки вони проводили нарахування та виплату допомоги в межах бюджетних асигнувань на ці цілі, передбачених положеннями ст. 29 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік та Постановою КМУ від 12 березня 2008 року № 183 про „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет Україна на 2008 рік, „Про Державний бюджет України на 2009 рік та Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18 березня 2009 року.

Крім того, представник відповідача з посиланням на ст. ст. 99, 100 КАСУ України вказала, що позивач вийшов за межі строків позовної давності та вказав, що належним відповідачем по справі повинен бути Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України та Верховна Рада України.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що позивач має статус інваліда війни ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії Б № 195819, виданого безстроково 20 січня 2004 року (а.с. 12).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551 ХІІ в редакції від 1 січня 2007 року, до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обовязків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Пільги для інвалідів війни визначені у Законі України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551 ХІІ в редакції від 1 січня 2007 року, за приписами статті 13 якого, інвалідам війни ІІІ групи встановлена щорічна до 5 травня разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Статтею 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік у 2007 році виплата щорічної разової допомоги інвалідам війни ІІІ групи відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік у 2007 році щорічної разової допомоги інвалідам війни 3 групи відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту була встановлена у розмірі 300 грн. . Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6 - рп/2007 положення цієї статті втратили чинність, як такі, що визнанні неконституційними.

Пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 20 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України стосовно виплати щорічної разової допомоги, зокрема, інвалідам війни.

Відповідно до ст. 152 Конституції України Закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.

Як свідчать фактичні обставини справи виплата позивачеві одноразової грошової допомоги була здійснена 26 квітня 2007 року на суму 300 грн., 17 квітня 2008 року 350 грн. Тобто, до ухвалення Конституційного Суду України рішень № 6 рп/2007 від 9 липня 2007 року та № 10 рп/2008 від 22 травня 2008 року. Тому, суд приходить до висновку, що на момент здійснення виплати були чинні статті 29 і пункт 13 статті 73 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік та положення п. 20 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими були визначені розміри грошової допомоги і зупинені дії статей 12,13,14,15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Відповідно до яких позивачеві підлягає сплата разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду ІІІ групи за 2007 рік 300 грн., за 2008 рік 350 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у таких розмірах: інвалідам І групи десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи сім мінімальних пенсій за віком.

У 2009 році відповідачем було здійснено виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу на підставі статті 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про розмір разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертв нацистських переслідувань», якою встановлено, що у 2009 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи здійснюється у розмірі 380 грн.

Після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 20-рп/2008 таким, що не відповідають Конституції України положення п. 20 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» стосовно виплати щорічної разової допомоги, зокрема інвалідам війни, зміни до ч. 5 ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у 2009 році не вносилися, дія даної статті зупинена не була.

Згідно до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»за основу нарахування даної виплати береться розмір мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до положень цієї статті розмір мінімальної пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до закону.

Частина 1 ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» передбачає, що в 2009 році прожитковий мінімум не одну особу для тих, хто відноситься до основних соціальних демографічних груп населення, встановлений у розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Згідно ст. 58 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 жовтня 498 грн.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягають застосуванню ч. 5 с. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 Цивільного Кодексу України, позовна давність на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю не поширюється.

За змістом ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж річний строк передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України .

Таким чином, суд вважає, що на вимоги позивача відшкодувати шкоду, заподіяну його здоровю, строки позовної давності не поширюються та річний строк звернення до суду не застосовується.

Крім того, відповідно до 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна особа має право мирно володіти майном ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути позбавлений права власності та право власності є непорушним.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не є неналежним відповідачем по справі як безпідставні, не відповідають вимогам закону. Крім того, представник відповідача у судовому засіданні вказав, що саме управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної держаної адміністрації Харківської області проводили нарахування та виплату позивачеві одноразову грошову допомогу до 5 травня.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 11,71, 159-163, 181 КАС України, ст. ст. 41,152 Конституції Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551 ХІІ в редакції від 1 січня 2007 року, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. у справі «Про соціальні гарантії громадян», рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. «У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)», ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік за № 835 VІ від 26.12.2008 року, постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18 березня 2009 року „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 віктора Андрійовича до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику війни задовольнити частково.

Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації у перерахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік незаконною.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2009 рік згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховуючи фактично виплачені суми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Барвінківський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня винесення мотивованої постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя

Барвінківського районного суду

Харківської області ОСОБА_2