Справа № 2а-137/10
Суддя: Головенко О. С. О. С.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2а-137/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області під головуванням - судді Головенко О.С.

з участю секретаря судового засідання Ковалів A.B.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора державної патрульної служби Калуського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування своїх вимог вказує, що 11 липня 2010 року інспектор ДПС Калуського взводу ДПС Федорко CO. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення AT № 188387, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. Вважає постанову про накладення штрафу незаконною, оскільки вважає, що зафіксована вимірювальним приладом «Візир» швидкість належить автомобілю, що рухався попереду, відповідач не надав доказів, що в даному місці розміщений знак, який обмежує швидкістю руху, не запросив свідків, які б могли підтвердити факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що в той день його спинили працівники міліції та повідомили, що він перевищив швидкість, пред'явивши при цьому вимірювач швидкості «Візир», на якому були відобрежені дані автомобіля, що рухався попереду. Відповідні пояснення заніс в протокол про адміністративне правопорушення. На його вимогу працівник міліції вручив йому копію постанови та протоколу по справі, відмовившись надати йому відповідні фотознімки.

Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать розписки про одержання судових повісток (а.с.7,13).

У відповідності до положення ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, розгляд справи не відкладається і справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши та оцінивши матеріали справи у сукупності, давши їм правову оцінку, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 11 липня 2010 року інспектор ДПС Калуського взводу ОСОБА_2 склав протокол та виніс постанову AT № 188387 про накладення на ОСОБА_1 адміністративого стягнення за порушення ч.І ст.122 КУпАП.

Згідно даних матеріалів ОСОБА_1 11 липня 2010 року о 06.19 год., керуючи автомобілем Мерседес, д.н. НОМЕР_1 в с.Вістова по вул. С.Стрільців +/- 200 метрів рухався зі швидкістю 89 км/год в населеному пункті. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» 082377, за що накладено штраф у розмірі 255 грн.

Ч. 1 ст. 122 передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, в населеному пункті допустимим є рух зі швидкісю не більше 60 км/год.

Згідно положення ст. 251 КУпАп доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормою частини 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без повалених причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З огляду на це положення закону на пропозицію суду від 12.08.2010 р. від суб'єкта оскарження не надійшло будь-яких заперечень проти позову та не отримано від нього жодних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку інспектором Калуського взводу ДПС ОСОБА_2 встановлено наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Зокрема не предоставлено суду фотознімків прилада «Візир», хоча вони зазначені додатками до оскаржуваної постанови.

В той же час поясненнями свідка ОСОБА_3 стверджується, що позивач не перевищував встановленої швидкості руху, відповідач пред'явив для ознайомлення вимірювач швидкості «Візир», на якому було відображено дані іншого автомобіля.

Таким чином, наявні у справі докази, а саме пояснення позивача, свідка свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП і вони не спростовані відповідачем.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано суду обгрунтованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором Калуського взводу ДПС ОСОБА_2 не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного ст.19 Конституції України, ст.ст. 14-1, 254, 283, 288. 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2,6,158,159-163 КАС України суд,-

постановив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора державної патрульної служби Калуського взвод ДПС ОСОБА_2 від 11 липня 2010 року АТ № 188387 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі закрити.

Постанова суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Головенко О.С.