Справа № 810/4316/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ К/800/54835/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представника позивачаЗайця В.С. (суддя-доповідач), Донця О.Є., Стрелець Т.Г., Корінець Ю.О., Туза Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо ПДВПП» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо ПДВПП» (далі - ТОВ «Сільпо ПДВПП») пред'явило позов до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішень відповідача про коригування митної вартості від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000005/1, від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000004/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000015/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000016/1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000005/1, від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000004/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000015/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000016/1.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 14 травня 2013 року між компанією Pacific Seafood Group, США (продавець) та ТОВ «Сільпо ПДВПП» (покупець) було укладено Контракт № 508, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує продукцію (товар) в асортименті, кількості та за цінами відповідно до інвойсів, які є невід'ємною частиною даного контракту.

Відповідно до пункту 2.1 Контракту № 508 - ціна на товар визначається у інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, витрат по митному оформленню вантажу в країні продавця.

Згідно пункту 3.1 Контракту № 508 - усі ціни за даним контрактом, а також поставка, передбачаються на умовах CIF Одеса/Іллічівськ, Україна, відповідно до Incoterms 2010.

У січні 2014 з метою митного оформлення товару, імпортованого позивачем на підставі вищезазначеного контракту, товариством до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів були подані наступні митні декларації: № 100250002/2014/060231 від 09 січня 2014 року, № 100250002/2014/060232 від 09 січня 2014 року, № 100250002/2014/060361 від 15 січня 2014 року, № 100250002/2014/060363 від 15 січня 2014 року.

Митна вартість була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано митному органу документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД № 100250002/2014/060231 від 09 січня 2014 року, а саме картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами; морський транспортний документ (морська накладна); міжнародну автомобільну накладну (CMR); рахунок - фактуру (інвойс); пакувальний лист; зовнішньоекономічний договір (контракт); ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2; висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи; сертифікат відповідності; декларацію виробника; підтвердження законності вилучених водних біоресурсів із середовища їх існування; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно - епідеміологічного контролю товару; інформацію про позитивні результати здійснення фіто - санітарного контролю товару; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; резервну позицію; міжнародний ветеринарний сертифікат; сертифікат про походження товару.

Аналогічні пакети документів були подані до митної декларації №100250002/2014/060232 від 09 січня 2014 року, а до митних декларацій № 100250002/2014/060361 та № 100250002/2014/060363 від 15 січня 2014 року - крім вказаних документів, ще й копії платіжних доручень, що підтверджують вартість імпортованого товару.

Проте, митним органом відповідно до статті 53 МК України повідомлено позивача про необхідність подати додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару, а саме:

- за МД № 100250002/2014/060231 від 09 січня 2014 року: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини;

- за МД № 100250002/2014/060232 від 09 січня 2014 року: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини;

- за МД № 100250002/2014/060361 від 15 січня 2014 року: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, в разі якщо здійснювалося страхування; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини;

- за МД № 100250002/2014/060361 від 15 січня 2014 року: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, в разі якщо здійснювалося страхування; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідач, витребовуючи у товариства додаткові документи, посилався на ту обставину, що наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованого товару призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

У подальшому, на вимогу митного органу про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості, ТОВ «Сільпо ПДВПП» було надано:

- за МД № 100250002/2014/060231 від 09 січня 2014 року та МД № 100250002/2014/060232 від 09 січня 2014 року: прейскурант (прайс - лист) від 28 жовтня 2013 року № б/н; комерційну пропозицію від 01 листопада 2013 року № б/н; платіжне доручення в іноземній валюті № 649 від 20 грудня 2013 року; виписку по особовому рахунку від 23 грудня 2013 року № б/н;

- за МД № 100250002/2014/060361 від 15 січня 2014 року та МД № 100250002/2014/060361 від 15 січня 2014 року: прайс - лист від 22 жовтня 2013 року № б/н; комерційну пропозицію від 22 жовтня 2013 року № б/н; виписку по особовим рахункам від 27 грудня 2013 року; лист виробника від 03 жовтня 2013 року № б/н.

Також ТОВ «Сільпо ПДВПП» повідомило митний орган про відсутність, на той час, можливості надати інші витребувані документи на підтвердження митної вартості імпортованих товарів.

Між тим відповідачем було сформовано картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою позивачем митною вартістю та прийняті рішення про коригування митної вартості № 100250002/2014/000005/1 від 09 січня 2014 року, №100250002/2014/000004/1 від 09 січня 2014 року, № 100250002/2014/000015/1 від 15 січня 2014 року, №100250002/2014/000016/1 від 15 січня 2014 року, якими скориговано митну вартість імпортованого товару - риби «хек свіжоморожений», виробництва Pasific Seafood, Канада, код УКТ ЗЕД , за шостим резервним методом на рівні 2, 58 дол. США за кілограм товару.

З метою випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання, позивачем подано нові митні декларації, у яких вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що позивачем були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості, які давали можливість встановити дійсну вартість товару за ціною угоди, а тому рішення відповідача про коригування митної вартості від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000005/1, від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000004/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000015/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000016/1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про «а» право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; «б» право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на декларанту. Митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики є Державна служба статистики України, у тому числі і з питань статистики зовнішньої торгівлі.

Згідно наявних даних Державної служби статистики України (лист №15.1-20/913Пі від 16 липня 2014 року), середня вартість імпортованого товару за кодом УКТ ЗЕД 303661900 з Канади за січень - травень 2014 року становить 2, 14 дол. США за кілограм товару.

Проте митним органом визначено митну вартість імпортованого позивачем товару за кодом УКТ ЗЕД 303661900 на рівні 2,58 дол. США за кілограм, замість заявленої товариством вартості даного товару за ціною 2,10 дол. США за кілограм.

Відповідач посилався на те, що при митному оформленні вказаного товару спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості, яка видала відомості про те, що у попередні періоди такий же товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач.

Зокрема, в системі була наявна інформація, що у січні 2014 року вже розмитнювався аналогічний товар за кодом УКТ ЗЕД 303661900 на умовах поставки CIF на підставі ВМД № 100250002/2014/60234 від 09 січня 2014 року та за ВМД № 100250002/2014/60235 від 09 січня 2014 року, при цьому митна вартість була визначена на рівні 2, 58 дол. США/кг. Зазначені обставини і дали митному органу підстави вважати, що товариством не правильно визначено числове значення митної вартості на рівні 2,10 дол. США за кілограм імпортованого товару.

Проте дані рішення про коригування митної вартості були оскаржені до Київського окружного адміністративного суду та постановою суду від 30 квітня 2014 року у справі № 810/2154/14 визнані протиправними та скасовані.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів про безпідставність доводів відповідача щодо наявності інформації про розмитнення аналогічного товару за більшою митною вартістю ніж визначено позивачем, оскільки рішення митного органу, на підставі яких дана вартість була скоригована у попередні періоди стосувалась саме позивача і у подальшому була скасована рішенням суду. А тому, підстав для використання такої інформації, і коригування митної вартості на підставі даних відомостей, у відповідача не було.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що подані позивачем до митного органу документи повністю підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, а сумніви митного органу щодо правильності її визначення є необргунтованими.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права та прийшли до правильного висновку про неправомірність рішень відповідача про коригування митної вартості від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000005/1, від 09 січня 2014 року № 100250002/2014/000004/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000015/1, від 15 січня 2014 року № 100250002/2014/000016/1.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: