Справа № 818/1564/15
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 р. Справа № 818/1564/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Сумської митниці Державної фіскальної служби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. по справі № 818/1564/15

за позовом ОСОБА_1

до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області , Сумської митниці Державної фіскальної служби

про скасування висновків та наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА

15.05.2015 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач-1), Сумської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач-2), в якому просить визнати протиправним висновок відповідача про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.6 закону України «Про очищення влади» від 27.03.2015 року в частині щодо недостовірності відомостей внесених позивачем до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік про транспортні засоби (легковий автомобіль) набутий за час перебування на посадах визначених пп.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації; визнати незаконним проведення перевірки згідно Закону України «Про очищення влади», визнати незаконним наказ відповідача-2 №300-ос від 30.04.2015 року про звільнення позивача та скасувати його, поновити позивача на посаді головного державного інспектора митного посту «Бачівськ» Сумської митниці Державної фіскальної служби та стягнути на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано висновок відповідача про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» в частині висновку про подання недостовірних відомостей про транспортні засоби, внесених до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Визнано незаконним та скасовано наказ відповідача-2 №300-о від 30.04.2015 року про звільнення позивача.

Поновлено позивача на посаді головного інспектора митного посту «Бачівськ» відповідача-2.

Стягнуто з відповідача-2 на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 9 475,20 грн

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Відповідачі, не погодившись з судовим рішенням подали апеляційні скарги в яких просять суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції від 18 березня 2015 року скасувати в частині задоволення позову і в цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Зазначають, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не врахував, фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційних скарг постанову суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача-2 підлягає частковому задоволенню, та апеляційна скарга відповідача-1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив публічну службу на посаді головного державного інспектора митного посту «Бачівськ» відповідача-2.

Наказом №300-о від 30.04.2015 року позивача звільнено з посади головного державного інспектора митного посту «Бачівськ» на підставі п.14 ст.5 Закону України «Про очищення влади», п.7-2 ст.36 КЗпП України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку те, що підставою для звільнення позивача послугував протиправний висновок, який не відповідає вимогам Закону України «Про очищення влади» та був направлений відповідачем-1 до на адресу відповідача-2.

Разом з тим судом першої інстанції був зроблений висновок про правомірність перевірки проведеної стосовно позивача на підставі його заяви, та стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 9 475,20 грн.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах апеляційної скарги, а саме вимог про перегляд судового рішення в частині задоволення позову.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборчих посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

На підставі пп.10-11 ст.2 зазначеного вище закону заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо: посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування; осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 цієї частини.

Частиною 10 статті 5 Закону України «Про очищення влади» у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п»ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка.

Особа, стосовно якої проводиться перевірки, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для проведення стосовно позивача перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» стала ліквідація Міністерства доходів і зборів України та його територіальних підрозділів, в тому числі відповідача-2. Виконання обов'язків з проведення митних процедур покладено на Державну фіскальну службу України, та утворення Сумської митниці Державної фіскальної служби України.

За результатами проведеної перевірки відповідачем-1 став висновок №2412/17-02 від 27.03.2015 року про зазначення позивачем у декларації про майно, доходи та зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік недостовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав), а саме невнесені відомості про наявність у власності позивача автомобіля.

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що підставами для звільнення на підставі ст.3 Закону України «Про очищення влади» є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Колегія суддів зауважує на тому, що сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартової майна (майнових прав), вказаних у деклараціях, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не можу бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваний висновок містить посилання на те, що вартість майна, вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пп.1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел, але вказано про те, що у розділі ІV «Відомості про транспортні засоби» декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік не відображені відомості про наявність у власності позивача автомобіля ВАЗ 21101, зареєстрованого Конотопським МРЕВ ДАІ УМВС України в Сумській області.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність висновку відповідача-1 та необґрунтованості наказу відповідача-2 про звільнення позивача на підставі оскаржуваного висновку.

З приводу частини позовних вимог про стягнення з відповідача-2 заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 9 475,20 грн, то колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч.1,2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач перебував у вимушеному прогулі у період часу з 30.04.2015 року по 02.07.2015 року (день прийняття рішення судом першої інстанції), та перебуває на посаді, що має погодинну оплату праці.

Згідно до листа Міністерства соціальної політики України від 18.09.2015 року №560/13/133-15 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», норма робочого часу за час вимушеного прогулу складає із розрахунку ( травень) 143 години + (червень) 160 години + (липень) 16 години = 319 години.

Середньочасовий фактичний заробіток складає - 28,20 грн, із розрахунку (заробітна плата за лютий 2015 року) 4 081,79 грн + (заробітна плата за березень 2015 року ) 4 243,02 грн = 8 324,81 грн: (число відпрацьованих годин у лютому 2015 року) 154 годин + (число відпрацьованих годин у березні 2015 року) 162 години = 316.

Виходячи із вищевикладеного, сума заробітної плати яка підлягає до виплати позивачу складає 319 годин Х 28,20 грн = 8 995,80 грн.

Судом першої інстанції під час задоволення даної частини позовних вимог вказано суму 9 475,20 грн, та не вказаний її розрахунок.

Виходячи із викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про часткове скасування судового рішення в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 479,40 грн - різниці між 9 475,20 грн - 8 995,80 грн.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, але помилково не враховані норми матеріального права, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок обчислення середнього заробітної плати» від 08.02.1995 року №100, тому судове рішення підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга відповідача-2 частковому задоволенню.

В силу приписів статті 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, 198, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Апеляціну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року №818/1564/15 скасувати в частині задоволення позову про стягнення з Сумської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 497,40 грн.

В цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02.11.2015 р.