Справа № 804/4015/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 р. Справа № 804/4015/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Севспецзапчасть» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, -
16 березня 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Севспецзапчасть» (далі за текстом позивач) звернулось до Державної податкової інспекції у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Жовтневому
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державної податкової інспекції у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі за текстом - відповідач) було проведено документальну позапланову не виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами перевірки складено акт від 27.10.2014 року № 8277/22-06/38685118. Податкове повідомлення рішення на підставі акту не було прийнято. У звязку з чим позивач не погоджується з висновками відповідача у акту перевірки та вважає його дії протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 р. за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 02.04.2015 р. прибув представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав частково, від третього пункту позовних вимог відмовився та просив задовольнити у повному обсязі перший та другий пунт позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд позов задовольнити.
Позивач вважає, що відповідач діяв протиправно, тому, його дії не відповідає дійсності та є протиправними.
Представник відповідача в судове засідання не зявився був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до приписів ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу розглянуто у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Щодо позовних вимог, з якими звернувся позивач про визнання бездіяльності та визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення в акт перевірки інформації яка не відповідає дійсності та не винесення на підставі акту перевірки податкових повідомлень рішень, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.
Як зазначає відповідач, що до перевірки з боку позивача не надано жодного договору, згідно якого відбувались господарські взаємовідносини між субєктами господарювання, що унеможливлює дослідити на умови постачання товарів (робіт, послуг), умови розрахунків між СГ, номенклатуру товарів (робіт, послуг), предмет договору, тощо. Перевіркою не встановлено, а підприємством документально не доведено транспортування товару, у звязку з тим, що до перевірки не надано жодного документу, який підтведжуює траснпортування товару, у зв'язку з чим не можливо встановити пункти навантаження/розвантаження товару, термін відправлення (приймання) вантажу, номенклатуру і обєм товарної продукції, перелік і реквізити отримувачів (відправників) вантажу, розпорядження на відправлення (приймання) вантажу.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Згідно п.198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України «право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.»
П. 198.2.ст.198 ПК «датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною».
При укладанні договорів сторонами були виконані всі умови, перераховані кошти, оформлені всі первинні документи, факт проведення розрахунків підтверджено оборотно - сальдовими відомостями та банківськими виписками, претензії від сторін не надходили.
Всі господарські операції були проведені в межах цивільного, господарського та податкового законодавства.
Не відповідають дійсності також твердження відповідача про ненадання посадовими особами ТОВ «СЕВСПЕЦЗАПЧАСТЬ» вказаних в ОСОБА_3 договорів, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, банківських виписок, платіжних доручень.
24.10.2014 року уповноваженою особою Позивача було отримано Повідомлення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 24 жовтня 2014 року № 379, у якому не було вказано дату проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також предмет перевірки. Тільки у наданої копії наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 24.10.2014 року № 1583 було вказано, що перевірка буде проводитися з 27.10.2014 року тривалістю 5 робочих днів на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79 ПКУ.
Підприємство 27.10.2014 року почало надавати документи, необхідні для проведення перевірки. Але сама перевірка тривала всього один день замість встановлених наказом пяти, що не дало можливості надати документи у повному обсязі.
Згідно п.85.2. ст.85 Податкового Кодексу України «платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.»
Також п. 85.6. ст.85 ПК України встановлено, що «у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис».
Посадови особи підприємства не мали часу, а не відмовляли надати всі необхідні документі, що свідчить відсутність вказаного в п. 85.6 ст. 85 ПКУ акту.
У звязку з цим посадови особи ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів провели документальну позапланову невиїзду перевірку в один день не дослідивши всіх документів та лишив ТОВ «СЕВСПЕЦЗАПЧАСТЬ» права надати вичерпне пояснення по даним господарським операціям.
Крім того, згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
З огляду на положення ст. 86 ПК України випливає висновок, що у разі вручення платнику податків акта перевірки приймається податкове повідомлення-рішення.
Як вже зазначалося вище, Податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки та на підставі ОСОБА_3 перевірки не приймалось.
Отже Відповідач, використовуючи висновки акту за результатами перевірки не вчинив жодних з передбачених законом дій, а саме не прийняв, а ні рішення, а ні довідку.
Поведінка суб'єкта владних повноважень у такий спосіб ставить позивача правову невизначеність, оскільки, з одного боку, є висновки акту перевірки про встановлені порушення закону, а з іншого боку, такі дії відповідача зачіпають не лише законні інтереси позивача. Такі дії порушують права позивача, позбавляють можливості для оскарження самого акту чи визнання його незаконним, що не дозволяє залишити за собою статус добросовісного платника і контрагента.
Також судом встановлено, що висновки даного акту зустрічної звірки, дії із проведення та оформлення якої мають очевидні ознаки противоправності, можуть бути використані податковим органом для прийняття висновків у інших актах зустричної звірки/перевірки платників податку, а також можуть стати підставою для зміни податковим органом показників звітності бухгалтерського обліку позивача та його контрагентів.
Керуючись Податковим кодексом України, Законом України «Про державну податкову службу», позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, цілком правомірними та відповідають чинному законодавству, і позивачем було доведено їх правомірність.
Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Севспецзапчасть» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1