Справа № 2-а-1053/10
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1053/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: головуючого - судді Терещенко О. Є. при секретарі Яковенко I.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Коблевської роти ДПС УМВС в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У вересні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що 17.09.2010 р. відносно нього було складено протокол, з якого вбачається, що він перевищив швидкість руху в населеному пункту, рухався зі швидкістю 84 км/год і згідно ст.122 ч.І КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач просив постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, вважає, що його було притягнено до адміністративної відповідальності неправомірно, так як правил дорожнього руху України він не порушував.

Він рухався на автошляху Ульянівка-Миколаїв. При виїзді з м. Миколаєва було встановлено дорожній знак 5.46 Кінець населеного пункту. Проїхавши ще близько 500 м, його зупинив інспектор ДПС і показав на радарі швидкість руху 84 км/год.

Фіксація правопорушення проводилася на відстані близько 500 м від знака Кінець населеного пункту, тобто вже поза зоною дії правил, що визначаються для населеного пункту. П.5.46 ПДР гласить про те, що кінець населеного пункту - це місце з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. За таких умов необхідно керуватися п.12.6 ДПР, який визначає, що швидкість руху поза населеним пунктом - 90 км/год.

Більш того він рухався у суцільному потоці транспортних засобів і в цьому потоці рухався не першим, тому не можна твердо стверджувати, що вимірювальна швидкість належить саме його автомобілю.

В судовому засіданні позивач не зявився, надавши до суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягав, справу просив розглянути за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст.128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Між сторонами склалися адміністративно-правові відносини, урегульовані ст.71 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. З Конституції України, діяльність держави спрямована на гарантію прав та свобод людини.

Права і свободи людини є невідємними та непорушними відповідно до ст.21 Конституції України.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів України.

Згідно пп.5 п.4 Положення про державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997 р. № 341, одним з основних завдань ДАІ є захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху.

Відповідно до постанови ВЕ № 249132 від 17.09.2010 р. ОСОБА_1 о 21.05 год., на автошляху Ульянівка-Миколаїв керував автомобілем Рено, номерний знак НОМЕР_1, зі швидкістю 94 км/год в зоні дії д/знаку Населений пункт, чим порушив п. 12.4 ПДР України, згідно ст.122 ч.І КУпАП на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с.10, 11).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технік- них приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст.62 Конституції України.

Відповідачем, в порушення вимог ст.71 КАСУ, не наведено суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Таким чином, встановити, що позивачем порушено ПДР України неможливо.

На підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.І ст. 122 КУпАП і постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до п.З ч.І ст.293 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Сумнівів у зібраних доказах у суду не виникає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.З, 8, 21, 22, 26, 55, 64, 124 Конституції України, ст.ст.9, 122 ч.І, ст.247, 251, 254, 256, 268, 271, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 5, 7, 8, 9, 11, 14, 17, 18, 19, 158, 160, 163, 171-2 КАС України, Положенням про державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997 р. № 341,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити

Постанову BE № 249132 від 17.09.2010 р. про накладення адміністративного стягнення за ч.І ст.122 КУпАП у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1 в розмірі 255 грн. - визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.І ст.122 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Є. Терещенко