Справа № 490/14230/14-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/14230/14-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Батченко О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом, в якому просила поновити строк на оскарження постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення, пропущений з поважних причин та скасувати постанову № 1446 від 06 листопада 2013 року, відповідно якої на неї (позивача) накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. за ст. 152 КУпАП, а саме: за порушення п. 12.2.8 "Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві" (далі - Правила), затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 28/10 від 16 травня 2013 року, що виразилось в неукладенні позивачем договору на вивіз твердого побутового сміття.

Постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 28 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою № 1446 від 06 листопада 2013 року позивач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме: неукладення договору зі спеціалізованою організацією на вивіз твердого побутового сміття та неї нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності формального складу адміністративного правопорушення, яке є закінченим складом за фактом відсутності договору на вивіз твердих побутових відходів у позивача як суб'єкта благоустрою.

Проте колегія суддів частково не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З висновком адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради погодитись не можна, оскільки зі змісту постанови є незрозумілим яке-саме правопорушення скоїв позивач та в чому воно полягає, тоді як диспозиція ст. 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

До того ж, згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги.

Як вбачається з досліджених в ході судового розгляду доказів, позивач не отримує відповідну послугу щодо вивозу сміття та не має наміру взагалі укладати відповідну угоду, що на думку суду, свідчить про те, що він не є споживачем житлово-комунальних послуг щодо вивозу твердих побутових відходів, а тому, не має підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позовних вимог, оскільки відповідач допустив грубе порушення права позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова № 1446 від 06 листопада 2013 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, а тому, керуючись ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 28 липня 2015 року у справі № 490/14230/14-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалити у справі нову постанову, якою визнати протиправним та скасувати постанову адміністративної комісії адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради № 1446 від 06 листопада 2013 року відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян