Справа № 539/3351/15-а
Суддя: Гудков С. В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3351/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

при секретарі - Яценко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Лубенського району та автотехнічної іспекції УМВС України в Полтавській області Сергієнка Віталія Григоровича, Відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Лубенського району та автотехнічної іспекції УМВС України в Полтавській області, Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до державної автомобільної інспекції з обслуговування Лубенського району та автотехнічної іспекції УМВС України в Полтавській області Сергієнка В.Г., Відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Лубенського району та автотехнічної іспекції УМВС України в Полтавській області, Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивував тим, що 02.09.2015 року начальником ВДАІ Сергієнком В.Г. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.140ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 27.08.2015 року інспектором Полочанським В.О., який прийшов до приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1 та використовується ним для ведення комерційної діяльності.

Інспектора цікавило, хто саме розмістив вивіску на стовпі з інформацією про те, що за цією адресою знаходиться пункт по прийому лікарських рослин, і він підтвердив власноручне розміщення такої вивіски, на що інспектор зауважив, що дана конструкція є рекламоносієм і її розташування повинно бути узгоджене у встановленому порядку з органами ДАІ.

На його думку вказаний протокол складено з порушенням норм права та суперечить вимогам закону.

Пункт 32.1 Правил Дорожнього руху та частина 2 статті 140 Кодексу України про адміністравні правопорушення, справді містять в своєму тексті термін - «рекламоносій», який і був використаний співробітниками ДАІ, але при цьому не існує жодного нормативного акту, який би надавав сформульоване законодавцем визначення цього терміну. А отже, за таких підстав, немає можливості встановити за якими саме критеріями певний виріб можна визнати таким, що містить ознаки «рекламоносія», та притягнути до відповідальності за його розміщення без погодження з ДАІ.

Він припускає, що співробітник міліції мав на увазі те, що він розмістив зовнішню рекламу своїх послуг за допомогою спеціальної конструкції, проте чомусь не навів таких понять у протоколі про адміністративне правопорушення. Законодавець визначає терміни «зовнішня реклама» та «спеціальна конструкція» у таких нормативних документах: Закон України «Про рекламу»: зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Та Постанова Кабінету Міністрів України № 2067 від 29 грудня 2003 року «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами», що містить термін «спеціальні конструкції»: спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, роли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі, тощо), які використовуються для розміщення реклами.

Також він звертає увагу на те, що у пункті 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» наводиться перелік правил та дозволених місць розміщення інформаційних вивісок та табличок: вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності, час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою. З чого випливає, що вивіска, розміщена на електроопорі, не може вважатися спеціальною конструкцією для розміщення зовнішньої реклами. Крім того вона знаходиться не на проїзній частині, а в одному метрі від споруди та не заважає і не могла заважати ані водіям, ані пішоходам, що рухались по вул. Драгоманова.

Позивач ОСОБА_1 прохає суд визнати незаконною та скасувати постанову від 02.09.2015 року, винесену начальником Відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Лубенського району та автотехнічної іспекції УМВС України в Полтавській області Сергієнком В.Г. про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ст.140ч.2 КУпАП, провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Представник відповідачів ВДАІ з обслуговування Лубенського раойну Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області не з"явились ло суду без поважних причин, про час, місце розгляду справи були повідомлені завчасно належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні розписки.

Начальник ВДАІ з обслуговування Лубенського раойну Сергієнко В.Г. надіслав до суду лист з проханням проводити розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали та докази по справі, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, а також з"ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 02.09.2015 року начальником ВДАІ Сергієнком В.Г. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.140ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, оскільки останній власноручно розмістив вивіску на ектричному стовпі з інформацією про те, що за цією адресою знаходиться пункт по прийому лікарських рослин. Розміщення даної вивіски не було узгоджено у встановленому порядку з органами ДАІ та без дозволу «Полтаваобленерго».

Відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, загальні положення які регулюють правові відносини між місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та фізичними і юридичними особами незалежно від форми власності, що виникають у процесі розміщення зовнішньої реклами на території України, та визначають порядок наданим дозволів на розміщення такої реклами, зовнішня реклама - це будь-яка спеціальна інформація про осіб чи продукцію, яка розповсюджується з метою прямого чи опосередкованого одержання прибутку засобами зовнішньої реклами, що розміщуються на окремих тимчасових і стаціонарних спеціальних конструкціях - установках, щитах, екранах тощо, розташованих просто неба, на фасадах будинків, опорах вуличного освітлення тощо.

Розповсюджувач зовнішньої реклами - особа, яка здійснює розміщення зовнішньої реклами.

Дозвіл на розміщення реклами погоджується з Державтоінспекцією, згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341. Дозвіл підписується уповноваженою особою Державтоінспекції протягом п'яти робочих днів з дати звернення розповсюджувача зовнішньої реклами. При цьому до звернення додається фактичний план-схема дороги або вулиці, де планується розташувати спеціальну конструкцію.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Як встановлено, відповідний дозвіл позивачем дійсно отриманий не був, про що він сам не заперечує, тобто дійсно, ним було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.140 ч.2 КУпАП, а саме : порушення визначеного законодавством порядку погодження з Міністерством внутрішніх справ України встановлення рекламоносіїв .

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 293 КАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на зазначену норму закону і обставини справи, суд вважає, що начальник ВДАІ Сергієнко В.Г. діяв в межах закону при винесенні постанови на підставі наявних доказів, а позов ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути передбаченої КУпАП відповідальності за вчинене правопорушення, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, тобто постанову про накладення адміністративного стягнення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.33, 122ч.2, 255-257, 276-280, 283-285, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 5, 18, 71.94, 158-161, 163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Лубенського району та автотехнічної іспекції УМВС України в Полтавській області Сергієнка Віталія Григоровича, Відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Лубенського району та автотехнічної іспекції УМВС України в Полтавській області, Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Гудков С. В.