Справа № 814/3830/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/800/50861/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу МВС України від 12.07.2013 року № 1106 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УМВС України в Миколаївській області" в частині звільнення з органів внутрішніх справ - підполковника міліції ОСОБА_4 першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Врадіївського РВ УМВС; визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Миколаївській області від 25.07.2013 року №55 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п. 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлення ОСОБА_4 на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення компенсації за завдану моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01 травня 1992 року.

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 призначено на посаду першого заступника начальника районного відділу - начальник слідчого відділення Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області. Він мав діюче стягнення у вигляді догани, оголошене наказом УМВС від 10.04.2013 № 264, за незадовільну організацію взаємодії підпорядкованих оперативних та слідчих підрозділів та принижений контроль до підлеглих за кінцеві результати роботи.

Наказом МВС України від 12.07.2013 року №1106 ОСОБА_4 було звільнено з органів внутрішніх справ за неналежне виконання функціональних обов'язків, порушення вимог Закону України "Про міліцію", статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460, у частині неналежного виконання своїх обов'язків, бездоганного виконання статутів та наказів, частини 3 статті 214 КПК України в частині негайного початку досудового розслідування, пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 19.11.2012 року №1050, щодо контролю за станом обліково-реєстраційної дисципліни, чистин 4, 5 підпункту 2.1 розділу 1 та підпункту 2.2 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17.08.2012 року №69 у частині порядку внесення відомостей до ЄРДР, що призвело до викривлення обставин вчинення працівниками Врадіївського РВ тяжкого злочину, порушення порядку внесення до ЄРДР відомостей, несвоєчасного інформування про це вищої чергової частини.

25 липня 2013 року УМВС України в Миколаївській області було винесено наказ №55о/с, згідно якого відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_4 було звільнено у запас Збройних сил за п.64 "є" (за порушення дисципліни).

Підставою для прийняття такого рішення послужили факти, виявлені під час службового розслідування, проведеного Головним штабом МВС України за фактом надзвичайної події за участю окремих працівників Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття вищевказаного наказу УМВС України в Миколаївській області було винесено від 25 липня 2013 року № 55о/с.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що при прийнятті вищевказаного наказу в часті притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності-звільнення з органів внутрішніх справ, від 25 липня 2013 року № 55о/с УМВС України в Миколаївській області дотримані вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції щодо порядку проведення службових розслідувань, що призвели до законного звільнення позивача.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, на підставі наступного.

Відповідно до пункту 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

За висновком службового розслідування від 12.07.2013 року, встановлено, що позивачем порушені вимоги Закону України «Про міліцію» ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460, у частині належного виконання своїх обов'язків, організації контролю за станом службової дисципліни, бездоганного виконання статутів та наказів, ч. 3, ст. 214 КПК України в частині негайного початку досудового розслідування, пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 №1050, щодо контролю за станом обліково-реєстраційної дисципліни, частин 4,5 підпункту 2.1 У розділу 1 та підпункту 2.2 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17.08.2012 № 69, у частині порядку внесення відомостей до ЄРДР, що призвело до викривлення обставин учинення працівниками Врадіївського РВ тяжкого злочину, порушення порядку внесення до ЄРДР відомостей, несвоєчасного інформування про це вищої чергової частини.

Крім того, зазначено, що вказана подія викликала широкий суспільний резонанс, була висвітлена в засобах масової інформації, порушено кримінальне провадження відносно працівників міліції, досудове розслідування у якому здійснювалося органами прокуратури.

Суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановили, що відповідачем при звільненні позивача з органів внутрішніх справ не допущено порушень вимог Дисциплінарного статуту щодо порядку накладення дисциплінарних стягнень, які би давали підстави вважати звільнення незаконним, та прийшли до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. При цьому вид дисциплінарного стягнення є пропорційним ступеню скоєного проступку.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець