Справа № 682/1769/14-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ К/800/3313/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Стрелець Т.Г., Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Славутського міського управління праці та соціального захисту населення Хмельницької області на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Славутського міського управління праці та соціального захисту населення Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання перерахувати та виплатити недоплачені кошти на щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Славутського міського управління праці та соціального захисту населення Хмельницької області про визнання дій відповідача щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 592 для обрахування та виплати йому допомоги на оздоровлення в сумі 75 грн., як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії протиправними та зобов'язання перерахувати та виплатити недоплачені кошти на щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік згідно статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 3579 гривень.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Славутського управління праці та соціального захисту населення щодо відмови ОСОБА_4 у виплаті разової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Зобов'язано Славутське управління праці та соціального захисту населення провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік, виходячи з установленого статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розміру мінімальної заробітної плати на день такої виплати в 2014 році, в розмірі 3579 гривень, з урахуванням фактично виплаченої суми.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Славутське міське управління праці та соціального захисту населення Хмельницької області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії, що підтверджується посвідченням, виданим 27 жовтня 1992 року Хмельницькою облдержадміністрацією.

17 лютого 2014 року позивач отримав державну щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 75 гривень.

Не погодившись з розміром виплаченої допомоги на оздоровлення за 2014 рік, ОСОБА_4 звернувся з письмовою заявою до Славутського міського управління праці та соціального захисту населення про проведення перерахунку даної допомоги в розмірі трьох мінімальних заробітних плат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Славутське міське управління праці та соціального захисту населення 07 квітня 2014 року повідомило ОСОБА_4, що допомогу на оздоровлення за 2014 рік призначено вірно та виплату проведено в повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що позивачу одноразова допомога на оздоровлення в розмірі 75 гривень, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС за 2014 рік виплачена 17 лютого 2014 року, тобто після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року

№ 10-рп/2008, згідно якого відновлено дію статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в попередній редакції, яка передбачає, що щорічна допомога на оздоровлення надається учаснику ліквідації третьої категорії у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Звертаючи увагу на те, що у 2014 році виплати щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС регламентувались Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХII від 28 лютого 1991 року, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при виплаті спірної допомоги за 2014 рік Славутське міське управління праці та соціального захисту населення повинно було керуватися статтею 48 зазначеного Закону.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року

№ 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, відповідно до якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію статті 48 вказаного Закону в попередній редакції, яка передбачає, що щорічна допомога на оздоровлення надається учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

В подальшому Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII, який набрав чинності 16 серпня 2014 року, внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Зокрема доповнено Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6 7 , яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Так як ОСОБА_4 допомогу на оздоровлення за 2014 рік виплачено у лютому 2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII, нарахування та виплата одноразової допомоги на оздоровлення позивачу повинна була бути проведена відповідно статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, відновленій згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення-без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Славутського міського управління праці та соціального захисту населення Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235- 244-2 КАС України.

Судді: