Справа № 2518/2-а-19711/11
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 року

суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б.,
розглянувши в смт. Ріпки в приміщенні суду, в порядку скороченого провадження, адмін.справу
за позовомОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області
про визнання дій незаконними та стягнення щомісячної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є дитиною війни та згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, тому просить:

- визнати незаконними дії відповідача щодо нарахуванню і виплати йому державної соціальної допомоги як дитини війни за 2010, 2011 р.р.,

- стягнути на його користь невиплачену соціальну допомогу з 29 квітня 2011 р. та до дати подання адміністративного позову до суду у 2011 р..

Ухвалами судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2011 р. залишено без розгляду вимоги за період з 09.02.2011 р. по 07.06.2011 р., та відкрито скорчено провадження з 08.06.2011 року.

Копію ухвали про відкриття скороченого провадження відповідачу вручено 28 грудня 2011 р., проте станом на 23 січня 2012 року письмових заперечень в канцелярію суду не надав.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, приходжу до висновку, що достатні підстави для прийняття законної і обґрунтованої постанови, в порядку скороченого провадження, про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких мотивів.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 народився 2 липня 1931 року і є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені цим Законом.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008) встановлено підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії для дітей війни.

Всупереч ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», до 22 липня 2011 р. включно, позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530. Отже, відповідач неправомірно, до 22 липня 2011 р. включно, виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання підвищення до пенсії, передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, який згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Слід зауважити, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сімї у випадках, визначених цим Законом (абзац девятий статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно повязано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Як розяснив Пленум Вищого адміністративного суду України в п. 12 Постанови від 19.12.2011 № 8 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»вирішуючи питання про зобовязання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі дітям війни, суди, у разі відсутності спору про право особи на отримання підвищення до пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не мають підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

В даному випадку, пунктом 7 частини першої Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України, тобто відбулись зміни в законодавстві.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 20-рп/2011 за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік від 23 грудня 2010 року № 2857І з наступними змінами.

На виконання вимог цього Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Як розяснив Пленум Вищого адміністративного суду України в п. 11 Постанови від 19.12.2011 № 8 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»із 23 липня 2011 року правомірність дій субєктів владних повноважень у зазначених категоріях справ судам необхідно перевіряти на відповідність вимогам Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»та постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Таким чином, знаходжу, що дії відповідача щодо обрахування розмірів та виплати у занижених розмірах підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивачці, як дитині війни, за період з 8 червня 2011 року по 22 липня 2011 року слід визнати протиправними.

Враховуючи те, що в даному випадку позивач просить захисти його права, як дитини війни щодо отримання вказаного підвищення до пенсії шляхом стягнення невиплаченої соціальної допомоги, вважаю за можливе виходячи з ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав позивачки, слід вийти за межі вимог і захистити його права шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та забезпечити виплату пенсії, з урахуванням її підвищення відповідно до закону, а не шляхом стягнення невиплаченої соціальної допомоги, за період з 8 червня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

Виходячи з положень редакції п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України, яка діє з 31 грудня 2011 р., постанова в даній категорії справ, прийнята в порядку скороченого провадження не підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», п. 4 Прикінцеві положення до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», з урахуванням змін внесених до нього Законом України від 14 червня 2011 року N 3491-VI, Постановою Кабінету Міністрів України вiд 06.07.2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», ст.ст. 6, 8-11, 70, 71, 86, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 20-рп/2011 за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області щодо обрахування розмірів та виплати у занижених розмірах підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ОСОБА_1, за період з 8 червня 2011 року по 22 липня 2011 року протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та забезпечити виплату пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлених ст.. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», за період з 8 червня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням фактично виплачених коштів.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Зобовязати Управління державного казначейства в Ріпкинському районі стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати в розмірі 28 грн. 23 коп. шляхом їх безспірного списання з рахунку Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Сташків