Справа № 2-5191/10
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/25892/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві про перерахунок пенсії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві (далі - Управління ПФУ) на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 12 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31 березня 2011 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві з 22 травня 2008 року здійснити перерахунок державної та додаткової пенсій ОСОБА_4 як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до вимог статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі шести мінімальних пенсії за віком основної пенсії та 50 % мінімальної пенсії за віком додаткової пенсії.

17 вересня 2012 року Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві (далі - Управління ПФУ) звернулося до суду із заявами про відстрочення виконання судового рішення до набрання законної сили Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішення чи проведення пенсійним фондом виплат зазначеній категорії», а також про роз'яснення порядку виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_4

3 жовтня 2012 року Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі - Відділ ДВС) звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення до 1 січня 2013 року.

Постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 17 жовтня 2012 року в задоволенні заяв Управління ПФУ та Відділу ДВС відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та постановлено ухвалу - про відмову в задоволенні заяв Управління ПФУ та Відділу ДВС.

В обґрунтування касаційної скарги Управління ПФУ посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні його заяви про відстрочення виконання судового рішення та ухвалення нового про її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 12 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31 березня 2011 року, зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок державної та додаткової пенсій ОСОБА_4 з 22 травня 2008 року.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 17 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2012 року, заяву ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення від 12 травня 2010 року із зобов'язання Управління ПФУ здійснити перерахунок державної та додаткової пенсій ОСОБА_4, відповідно до вимог статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі шести мінімальних пенсії за віком основної пенсії та 50 % мінімальної пенсії за віком додаткової пенсії на стягнення з Управління ПФУ на користь ОСОБА_4 суми в розмірі 11 6096,53 грн.

Положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви відповідача, обґрунтовано послався на рішення Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Комнацький проти України», де зазначено, що держава повинна забезпечити гарантії, передбачені Конвенцією і, що протиріччя між органами місцевої влади не повинні вплинути на права позивача, гарантовані Конвенцією.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Боржником не надано достатніх доказів неможливості або утруднення виконання рішення суду. Доводи про відсутність фінансування з Державного бюджету на ці цілі не є переконливими, оскільки відсутність коштів у нього чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не є підставою для відстрочки виконання рішення суду і не звільняє боржника від виконання рішення суду.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви Управління ПФУ про відстрочення виконання судового рішення.

При цьому, апеляційний суд обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції, вказавши, що згідно з частиною третьою статті 263 КАС України, за результатам розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суд постановляє судове рішення у вигляді ухвали, а не постанови.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві залишити без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников