Справа № 2-а-1759/10
Суддя: Таранцов С. П.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1759/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд, Херсонської області.

Склад суду: головуючий суддя - Таранцов С.П.

секретар судового засідання - Оніщенко JI.B.

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Каховського міськрайонного суду, Херсонської області, адміністративний позов:

ОСОБА_1 до інспектора ДПС 2-го Одеського взводу,

ОСОБА_2

про скасування постанови в справі

про адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС 2-го Одеського взводу, ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення .

Позивач вказує, що 13.11.20101р. відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення , серії ВН № 449138, відповідно до якої ОСОБА_1 не надав перевагу пішоходам, які знаходились на пішохідному переході, чим порушив п.18.1 ПДР України.

Вважає, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки пішоходи знаходились на відстані п'яти метрів від пішохідного переходу.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи та заперечень до суду не надходило.

Відповідно до ст. 128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення , серії ВН № 449138 від 13.11.2010р. ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 255грн., згідно якої 13.11.2010р. ОСОБА_3 на 23 км автошляху об'їзд м. Одеса, не надав перевагу пішоходам на нерегульованому пішохідному переході.

Суд вважає , позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно до п. 18.1 ПДР України , водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Адміністративна відповідальність за ст. 122 ч.І КУпАП настає зокрема, у разі порушення правил проїзду пішохідних переходів.

В суді не спростовано пояснення позивача, свідки події не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано доказів фіксації правопорушення за допомогою спеціальних технічних приладів та результатів фіксації.

Діяльність Держави спрямована на гарантію прав та свобод людини (ст. З Конституції України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів (ст. 19 Конституції України).

Права і свободи людини є невід'ємними та непорушними (ст. 21 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів , відповідно до ст. 27 Закону України « Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3

Відповідно до ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю .

При розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа, що розглядає справу , повинна роз'яснити особам, які беруть участь у розгляд справи, їх права і обов'язки, також досліджувати докази і вирішувати клопотання, згідно до вимог ст. 279 КУпАП.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП , ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем під час розгляду справи не були вчинені всі необхідні заходи для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку , що в діях водія ОСОБА_3, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122 ч.І КУпАП , таким чином, постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Додаткових доказів суду не надано.

Керуючись ст. ст. 3.8.21.22.26.55.64.124 Конституції України, ст.ст. 9.122 ч.1.247.254.256.268.271.283.287-289КУпАП , ст.ст. 5.7.8.9.11.14.17.18.19.158.160.163 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов:

ОСОБА_1 до інспектора ДПС 2-го Одеського взводу,

ОСОБА_2

про скасування постанови в справі

про адміністративне правопорушення,

- задовольнити повністю.

Постанову серії ВН № 449138 від 13.11.2010р. у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС 2-го Одеського взводу, ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: С. П. Таранцов