Справа № 2а-10216/11/2670
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 липня 2011 року № 2а-10216/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Савченко А.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1
доГолосіївської районної у місті Києві державної адміністрації
проскасування рішення комісії з питань захисту прав дитини Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 25.05.2011р., що закріплено в пункті 5 протоколу № 10,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про скасування рішення комісії з питань захисту прав дитини Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 25.05.2011р., що закріплено в пункті 5 протоколу № 10.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту вказаних статей випливає, що для спору, який може бути вирішених в порядку адміністративного судочинства має бути уповноваження одного суб'єкта владно керувати поведінкою іншого суб'єкта (суб'єктів), а ці суб'єкти зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. До юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень, віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Основною ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є те, що у цих відносинах домінує публічно-правовий інтерес (прагнення забезпечити блага, які мають загальносуспільну вагу, тобто блага, що є важливими не лише для однієї окремої особи, а для значної кількості людей - громади, суспільства).

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

При цьому, справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Предметом спору в даній справі є скасування пункту 5 протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту прав дитини Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 25.05.2011р.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій»№ 179 від 12.03.2005р. встановлений перелік структурних підрозділів, які входять до апарату міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, а також до складу апарату обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, їх управлінь, відділів та інших структурних підрозділів, територіальних підрозділів центральних органів виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі. З даного переліку вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини не входить до складу апарату районної державної адміністрації.

Окрім цього, Постановою Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини»№ 866 від 24.09.2008р. районним, районним у мм. Києві та Севастополі державним адміністраціям постановлено утворити у двомісячний строк комісії з питань захисту прав дитини та затвердити положення про них та рекомендовано виконавчим органам міських, районних у містах рад утворити комісії з питань захисту прав дитини.

На виконання вказаної постанови, Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження «Про утворення комісії та затвердження Положення про комісію з питань захисту прав дитини Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації»№ 16 від 18.01.2011р., відповідно до якого утворено комісію з питань захисту прав дитини Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, як дорадчий орган та затвердити Положення про комісію з питань захисту прав дитини Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Згідно з пунктом 1 вказаного Положення, Комісія з питань захисту прав дитини (далі Комісія) є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Пунктами 6 та 7 Положення про комісію з питань захисту прав дитини Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Комісію очолює голова Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Голова Комісії має заступника (заступник голови Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації).

До складу Комісії на громадських засадах входять керівники структурних підрозділів Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, центр соціальних служб у справах сімї, дітей та молоді, заступники керівників територіальних органів МВС та Мінюсту, а також працівник служби у справах дітей, який виконує обовязки секретаря Комісії.

Таким чином, за суб'єктним складом комісія з питань захисту прав дитини не складається з державних службовців. Крім того, її повноваження визначені дорадчою функцією.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" не наводить визначення поняття дорадча функція або дорадчі послуги.

Тобто, як вбачається з наведених нормативно-правових актів, безпосередньо на комісію з питань захисту прав дитини законом не покладено державно-владні повноваження.

Комісія з питань захисту прав дитини не є суб'єктом владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення, дії чи бездіяльність комісії з питань захисту прав дитини може бути оскаржене в адміністративних судах тільки у разі звернення особи з позовом про оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавчого органу місцевого самоврядування, його посадових чи службових осіб.

Отже, в даних правовідносинах, відповідач не перебуває при здійсненні ним управлінських функцій і не має встановлених Кодексом адміністративного судочинства України ознак суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про скасування рішення комісії з питань захисту прав дитини Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 25.05.2011р., що закріплено в пункті 5 протоколу № 10 належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.08.2010р. № К-6398/10.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративні справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Савченко