Справа № 2а-9882/10/0470
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2010 р. Справа № 2а-9882/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 < Текст >
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представник відповідача ОСОБА_3 не зявився (заява про розгляд справи без участі)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства "Екохімтрейдінг" до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про визнання протиправним, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Екохімтрейдінг» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську в якому просить: - визнати протиправними дії відповідача з невизнання декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2010р. ПП «Екохімтрейдінг»; - зобовязати відповідача прийняти до обліку декларацію з податку на прибуток підприємства за півріччя 2010р., як податкову звітність ПП «Екохімтрейдінг».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.07.2010р. ним отримано повідомлення про невизнання ДПІ у м.Дніпродзержинську декларації на прибуток підприємства за півріччя 2010р., як податкової звітності, у звязку з тим, що не зазначено обовязкового реквізиту: код ЄРПОУ, КВЕД, КОАТУУ та не проставлено прочерк в показниках, які не заповнюються. Позивач посилається на те, що в поданій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2010р. ПП «Екохімтрейдінг» зазначено обовязкові реквізити та підстави для невизнання її як податкової звітності у контролюючого органу були відсутні, а прийом податкової звітності, у тому числі, з помилками, згідно абз.1 п.4.1.2 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», це не право, а обовязок податкової служби.

Від відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що у позивача відсутні правові підстави для задоволення позову та зазначає, що подана позивачем декларація за півріччя 2010р. не була визнана, як податкова звітність, у звязку з тим, що не проставлено прочерк в показниках, які не заповнюються, а саме порушено загальні вимоги оформлення документів податкової звітності. Відповідно вона визнана такою, що заповнена всупереч правилам, зазначеним у Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003року № 143 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2003р. за № 271/7592.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач до суду не з'явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №395568 Приватне підприємство «Екохімтрейдінг» було зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради 09.12.2005р.

Позивач направив на адресу ДПІ у м.Дніпродзержинську податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 1-е півріччя 2010р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та чеком «Укрпошти» від 23.07.2010р.

Відповідач згідно листа вих.№ 26950/10/28-218 від 28.07.2010 року повідомив приватне підприємство «Екохімтрейдінг», що декларація з податку на прибуток підприємства за півріччя 2010р., не визнана як податкова, згідно абз.5 п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України № 2181-ІІІ. Запропоновано надати податкову звітність, оформлену належним чином.

Відповідно до п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами державними цільовими фондами" № 2181, чинного на час виникнення спірних правовідносин, прийняття податкової декларації є обовязком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа контролюючого органу порушує норми абзацу першого цього підпункту, платник податків зобов'язаний до закінчення граничного строку подання декларації надіслати таку декларацію поштою з описом вкладеного та повідомленням про вручення, до якої долучається заява на ім'я керівника відповідного контролюючого органу, складена у довільній формі, із зазначенням прізвища службової (посадової) особи, яка відмовилася прийняти декларацію, та/або із зазначенням дати такої відмови. При цьому декларація вважається поданою в момент її вручення пошті, а граничний десятиденний строк, встановлений для поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не застосовується.

Платник податків може також оскаржити дії службової (посадової) особи контролюючого органу з відмови у прийнятті податкової декларації у судовому порядку.

Незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених пунктом 5.3 статті 5 цього Закону.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003р. № 143, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 08.04.2003р. за № 271/7592 чинному на час виникнення спірних правовідносин, затверджена форма декларації з податку на прибуток підприємства та Порядок складання декларації з податку на прибуток підприємства.

Згідно п.1.1 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємств, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2003р. за № 271/7592, цей Порядок розроблено на підставі норм закону України від 28 грудня 1994 року N 334/94 "Про оподаткування прибутку підприємств" (із змінами і доповненнями) (далі - Закон N 334), з урахуванням Перехідних положень Закону України від 24 грудня 2002 року N 349-IV "Про внесення змін до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі - Закон N 349) та Закону України від 21 грудня 2000 року N 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (із змінами і доповненнями) (далі - Закон N 2181).

П.1.6 вищевказаного Порядку передбачено, що у декларації зазначаються усі передбачені в ній показники. Якщо будь-який рядок декларації не заповнюється через відсутність операції (суми), то такий рядок прокреслюється, крім випадків, прямо визначених у декларації. Дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності). Достовірність даних підтверджується підписами керівника і головного бухгалтера та засвідчується печаткою підприємства. Оригінал декларації з відповідними додатками подається платником до податкового органу за місцезнаходженням платника на одному двосторонньому аркуші форматом А-4 з відповідними додатками на односторонніх аркушах форматом А-4. Подання копій декларації та додатків не дозволяється. Декларація та додатки до неї не підлягають обов'язковому скріпленню між собою (прошнуровуванню).

Згідно п.1.7 Порядку декларація заповнюється таким чином, що забезпечує вільне читання тексту (цифр) та збереження цих записів протягом установленого терміну зберігання звітності (друкованим способом, чорнильними або кульковими ручками у синьому або чорному кольорі). Заповнення олівцем не дозволяється. У декларації не повинно бути підчисток, помарок, виправлень та дописок і закреслень (крім передбачених формою декларації). У декларації не повинні міститися текст або цифри, які неможливо прочитати внаслідок пошкодження аркушів, їх потертості, залиття чорнилом чи іншою рідиною.

Отже, податковий орган вправі не визнати як податкову звітність податкову декларацію у разі відсутності у ній обовязкових реквізитів, не підписання її відповідними посадовими особами та не скріплення печаткою підприємства.

Із дослідженої в судовому засіданні декларації з податку на прибуток підприємства приватного підприємства «Екохімтрейдінг» за 1-е півріччя 2010р. вбачається що дана податкова звітність містить всі обовязкові реквізити, зазначено код ЄДРПОУ, КВЕД підписана керівником приватного підприємства «Екохімтрейдінг» та скріплена печаткою даного підприємства. Таким чином будь-яких підстав для невизнання відповідачем поданої декларації податковою звітністю судом не встановлено, крім того такі дії відповідача суперечать п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України №2181, оскільки передбачені вказаними нормативними актами вимоги по заповненню податкової звітності позивачем виконано.

Як вбачається з наданого Повідомлення № 26950/10/28-218 від 28.07.2010, яким відповідач повідомив, що декларація з податку на прибуток підприємства за 1- півріччя 2010р., не визнана як податкова звітність, тому що не зазначено обовязкового реквізиту: код ЄРПОУ, КВЕД, КОАТУУ та не проставлено прочерк в показниках, які не заповнюються, що не відповідає п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами державними цільовими фондами".

Відповідно доводи відповідача щодо підстав неприйняття податкової звітності судом не приймаються до уваги, у звязку з їх безпідставністю з огляду на вищевикладене, та помилкове тлумачення чинного законодавства відповідачем.

Ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем не надано доказів обґрунтованості та правомірності своїх дій. У відповідності до абз.2 ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв з порушенням чинного законодавства, без врахування фактичних обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відповідно рішення Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинська про невизнання податкової декларації приватного підприємства «Екохімтрейдінг» з податку на прибуток за 1 півріччя 2010 року, відповідно до повідомлення № 26950/10/28-218 від 28.07.2010 слід визнати протиправним, та скасувати, зобовязавши Державну податкову інспекцію у м.Дніпродзержинську прийняти та визнати як податкову звітність, декларацію з податку на прибуток за 1 півріччя 2010 року приватного підприємства «Екохімтрейдінг».

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «Екохімтрейдінг» до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про визнання протиправним, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про невизнання податкової декларації приватного підприємства «Екохімтрейдінг» з податку на прибуток за 1 півріччя 2010 року, відповідно до повідомлення № 26950/10/28-218 від 28.07.2010.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м.Дніпродзержинську прийняти та визнати як податкову звітність, декларацію з податку на прибуток за 1 півріччя 2010 року приватного підприємства «Екохімтрейдінг».

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова виготовлена у повному обсязі 06.10.2010р.

Суддя < (підпис) > < Текст > < Список > < Список > < Список >ОСОБА_1 < Текст > < ПІБ Судді > < ПІБ Судді >