Справа № 445/1208/15-а
Суддя: Сивак В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/1208/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року Золочівський районний суд Львівської області в складі

головуючого - судді Сивак В.М. ,

при секретарі Стеців Н.Р., Захарчук Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивачів -адвоката Колодзінського В.М., представників відповідача ДП «Золочівське лісове господарство» - Гнатяка Б.Й. та Якимішин М.З., відповідача Козачинського І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ДП «Золочівське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства, лісничого Сасівського лісництва ДП «Золочівське лісове господарство» Козачинського І.Б. про скасування постанов про закриття справ про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7звернулися в суд з адміністративним позовом до ДП «Золочівське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства, лісничого Сасівського лісництва ДП «Золочівське лісове господарство» Козачинського І.Б.,у якому просили про: скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення №11/5Сас -15(а) від 26.06.2015 року відносно ОСОБА_8 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КупАП; скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення №12/5Сас-15(б) від 26.06.2015 року відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КупАП; скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення №13/5Сас-15(в) від 26.06.2015 року відносно ОСОБА_7 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КупАП, постановлених лісничим Сасівського лісництва ДП «Золочівське лісове господарство» Козачинським І.Б.

В обґрунтування позову у заяві позивачі вказували, що лісничим Козачинським І.Б. в один день 26.06.2015р. складено на них три однакові постанови за вчинення ними адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КупАП, а саме за те, що кожний із них вчинив самовільну рубку вітровальних дерев в кв. 46 вид.1 майстерська дільниця №5 зокрема зрізали одну і туж кількість дерев, по 23 дерева Сасівського лісництва, та завдали кожний одну і туж суму збитків по 55273, 09 грн., що реально на практиці здійснити неможливо. Лісничим Козачинським І.Б. вказаними постановами провадження у справах про адміністративне правопорушення було закрито, а матеріали адмінсправи скеровано в прокуратуру для вирішення питання про порушення по даному факту відносно них трьох кримінального провадження. Позивачі ОСОБА_1, та ОСОБА_7 вказують, що жодного правопорушення не вчиняли згадані постанови вважають незаконними та надуманими, винесені з грубими порушеннями ст.ст. 256, 278-281 КупАП, оскільки про такі вони вперше дізналися з отриманого 06.07.15 р. листа, тому і протоколи про адміністративне провопорушення і постанови про закриття справи вважають фіктивними. Дані документи складенні у їх відсутності без з»ясування обставин справи, без повідомлення їх про час та дату розгляду справи, без роз»яснення їм прав та обов»язків, без жодних доказів їх вини, без свідків події, оскаржуванні постанови складені на вигаданих осіб.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо себе зазначив, що вважає, складений щодо нього протокол та постанову частково необ»єктивними та такими , що не відповідають дійсності оскільки при виявленні його у Сасівському лісництві під час рубки та

копією його пенсійного посвідчення, довідкою управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова № 05/1393 від 25 січня 2012 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, зокрема пунктом 41 розділу ІІ цього Закону, внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни"та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції : "дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Однак, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційними вищевказані зміни щодо розміру підвищень до пенсії дітям війни.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, поновили свою дію положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року, тобто з 22 травня 2008 року відновлено право дітей війни на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Вищевказане рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року є обов'язковим до виконання на території України і має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, і відповідно поновили свою дію положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", які діяли до прийняття неконституційних норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Враховуючи вищенаведене, суд вважає безпідставними твердження відповідача у письмовому запереченні на позов про те, що для відновлення дії ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" Верховна Рада України повинна була приймати якісь рішення про відновлення.

Отже, позивач як дитина війни, має право на отримання підвищення до пенсії починаючи із 22 травня 2008 року і по даний час у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до відновленої дії редакції ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

У заявленому до суду адміністративному позові, який є предметом даного судового розгляду, позивач просить визнати протиправними дії відповідача управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова щодо не нарахування і невиплати їй як дитині війни підвищення до пенсії за період з 01 серпня 2010 року по 31 січня 2011 року включно, а також зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату їй підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 01 серпня 2010 року по 31 січня 2011 року включно.

Із цими позовними вимогами позивач звернулася до суду 29 квітня 2011 року, що підтверджується датою реєстрації позовної заяви у суді.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2011 року було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_9 в частині вимог про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова відносно невиплати підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 серпня по 29 жовтня 2010 року та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 серпня по 29 жовтня 2010 року. За рештою частиною вимог позову відкрито провадження по справі.

Тобто, при відкритті провадження по даній адміністративній справі вирішено питання щодо стороку звернення до адміністратвиного суду. Предметом судового розгляду являються позовні вимоги за період із 29 жовтня 2010 року до 31 січня 2011 року включно, а за цей період позивач не пропустила строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, суд вважає, що із травня 2008 року і у наступні періоди дітям війни підвищення до пенсії повинні проводитись у розмірах, що встановлені п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". При цьому суд враховує, що відновлені дією із 22 травня 2008 року норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"мають вищу юридичну силу ніж норми вищевказаної постанови КМ України, і відповідно до ч.4 ст.9 КАС України підлягають до застосування.

Відповідно до ст.ст. 8, 22 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 КАС України, кожній особі гарантується право на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Звернення до адміністративного суду безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Судом встановлено, що протягом розглядуваного періоду із жовтня 2010 року до 31 січня 2011 року включно позивачу підвищення до пенсії як дитині війни щомісячно нараховувались і виплачувались в розмірі 49,80 грн., що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова № 05/1393/03-20 від 25 січня 2012 року.

Тобто, такі нарахування і виплати здійснювались не на підставі відновленої дії редакції ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", і у меншому розмірі щомісячного підвищення до пенсії ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Оскільки за розглядувані періоди позивачу підвищення до пенсії як дитині війни у передбаченому законом розмірі не були нараховані, а обов'язок такого нарахування із визначенням конкретного розміру та обов'язок виплати нарахованої суми лежить на відповідачеві, тому відповідача слід зобов'язати здійснити такі нарахування і виплати відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", без зазначення судом їх конкретного розміру.

При цьому суд враховує, що такі нарахування і виплати повинні бути проведені з врахуванням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для визначення мінімальної пенсії за віком при розрахунку розмірів підвищень до пенсії дітям війни.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" хоча і передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений аб.1 ч.1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, однак, чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за цими правилами ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційних прав і гарантій на підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.9 ч.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи вищенаведене, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 105, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, ст.ст. 1, 3, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік", Законом України "Про державний бюджет України на 2011рік", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., суд -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова щодо не нарахування і невиплати підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_9 за періоди із 29 жовтня до 31 грудня 2010 року та із 01 січня до 31 січня 2011 року включно, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_9 за періоди із 29 жовтня до 31 грудня 2010 року та із 01 січня до 31 січня 2011 року включно, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з врахуванням частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з врахуванням виплачених їй сум за цей період.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : В. М. Сивак