Справа № 808/7964/14(ДО/808/963/14)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2015 рокусправа № 808/7964/14(ДО/808/963/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі за текстом - Добропільська ОДПІ), в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1796-17 від 05.05.2014 року в частині нарахування 3301 грн. 49 коп.; зобов'язати відповідача припинити нарахування єдиного соціального внеску позивачу, як особі, що перебуває на пенсії за віком та обрала спрощену систему оподаткування.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1796-17 від 05.05.2014 року в частині нарахування 3301 грн. 49 коп. Зобов'язано відповідача припинити нарахування єдиного соціального внеску позивачу, як особі, що перебуває на пенсії за віком та обрала спрощену систему оподаткування.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 знаходиться на податковому обліку в

Добропільській ОДПІ, перебуває па спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року. Згідно з інформацією Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добронільському районі від 11.03.2014 № 2507/09 ОСОБА_1 з 11.11.2010 отримує пенсію на пільгових умовах (призначена пенсія за списком № 1 відповідно до статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ „Про пенсійне забезпечення" і знаходиться на обліку у Добропільській ОДПІ як платник єдиного соціального внеску.

Згідно до копії Пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_1, виданого 28.09.2011 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 має пенсію - „За віком", термін дії посвідчення - „Довічно".

За результатами дослідження Вимоги № Ф-1796-17 від 05.05.2014 року, якою вимагається від позивача сплатити недоїмку у сумі 5689, 55 грн. з єдиного внеску, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена Вимога не містить підстав її застосування згідно статті 25 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування": на підставі картки особового рахунку чи то відповідно до акту перевірки чи то відповідно рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є: фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно до частини 4 статті 4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У відповідності до підпункту 3 пункту 2.1 „Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої 09.09.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1622/24154 (надалі - „Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"), платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 2.5 „Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що особи, зазначені у підпункті 3 пункту 2.1 цього розділу, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вріховуючи, що ОСОБА_1 згідно виданого йому Пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_1 призначено пенсію - „За віком", а термін дії посвідчення - „Довічно", то він є пенсіонером за віком. Відповідач документально не спростував цей факт.

Згідно виданого відповідачем Свідоцтва платника єдиного податку Серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.01.2012 знаходиться на спрощеній системі оподаткування. Даний факт не оспорюється сторонами.

Під час судового розгляду справи відповідачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів того, що ОСОБА_1 виявив бажання добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та подав відповідно до частини 3 статті 10 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" заяву.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 „Про пенсійне забезпечення" застосовуються, зокрема, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону України „Про пенсійне забезпечення" визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом - за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та частиною 1 статті 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таке право виникає у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу.

При цьому, статтею 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення", передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - зі зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Таким чином, особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення", не є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за себе згідно з частиною 4 статті 4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", так само як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

У відповідності до частини 4 статті 8 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 6.1 „Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що заходи стягнення та впливу застосовуються до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктом 3.3 „Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженого 09.09.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №454, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за №1628/24160, ФО - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Враховуючи, що згідно з частиною 4 статті 4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивач не є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що застосування будь-яких заходів стягнення та впливу органом доходів і зборів до ОСОБА_1 суперечить вимогам пункту 6.1 „Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно до абзаца 1 частини 4 статті 25 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У відповідності до пункту 6.7 „Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" вимога вважається відкликаною, якщо: вимога органу доходів і зборів про сплату боргу скасовується чи змінюється судом (господарським судом).

Частиною 6 статті 19 Господарського кодексу України визначено, що органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність формування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф620/05-14-25-13-9 від 18.06.2014 року Костянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області та її скасування, та зобов'язання відповідача утриматись від нарахування ОСОБА_1 єдиного соціального внеску.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі № 804/7964/14 (ДО/808/963/14) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров