Справа № 750/8698/15-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/8698/15-а
Провадження № 2-а/750/721/15
У Х В А Л А

06 листопада 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

при секретарі Носенко М.Ю.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

26 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати противоправною бездіяльність Чернігівської міської ради стосовно не розгляду заяви позивача про надавання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів в м. Чернігові (будівельний № 12), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської міської ради від 12.03.2015 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, членам сімей загиблих учасників АТО, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів в м. Чернігові (будівельний № 12), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель ОСОБА_3;

- зобовязати Чернігівську міську раду на найближчій сесії розглянути в межах норм закону заяву (клопотання) позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів (будівельний № 12) в м. Чернігові, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

У судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову в частині визнання противоправною бездіяльність Чернігівської міської ради та зобовязання Чернігівської міської ради на найближчій сесії розглянути в межах норм закону заяву (клопотання) позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів (будівельний № 12) в м. Чернігові, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, а також про закриття провадження у справі за адміністративним позовом в частині визнання протиправним та скасування рішення Чернігівської міської ради від 12.03.2015 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, членам сімей загиблих учасників АТО, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів в м. Чернігові (будівельний № 12), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель ОСОБА_3.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотань.

На думку третьої особи, клопотання представника відповідача обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Позивач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, процесуальний закон повязує початок перебігу шестимісячного строку звернення до суду з датою, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи убачається, що 12.11.2013 позивач звернувся до міського голови м. Чернігова із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: вул. Танкістів, будівельний №2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, виходячи з положень Земельного кодексу України, протягом одного місяця з дня звернення особи із заявою про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орган місцевого самоврядування повинен ухвалити одне з таких рішень: надати або дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Не отримавши від відповідача будь-якої відповіді про результати розгляду заяви від 12.11.2013 у встановлений приписами ч. 7 ст. 118 ЗК України місячний строк, позивач повинен був дізнатися про ймовірне порушення своїх прав починаючи з 12.12.2013.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Частиною 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З огляду на викладене, а також на відсутність клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд доходить висновку про обґрунтованість доводів представника відповідачапро недотримання позивачем процесуального строку звернення до суду, що є безумовною підставою залишення позовної заяви в частині, зазначеній у клопотанні, без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, якщо орган місцевого самоврядування бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і субєктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між субєктом владних повноважень як субєктом публічного права та субєктом приватного права фізичною особою, в якому управлінські дії субєкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь субєкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Поряд з вимогами про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії позивач в адміністративному позові просить визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської міської ради від 12.03.2015 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, членам сімей загиблих учасників АТО, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів в м. Чернігові (будівельний № 12), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель ОСОБА_3.

З урахуванням положень ст. ст. 2, 5, 80 Земельного кодексу України, надаючи дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів в м. Чернігові (будівельний № 12), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель ОСОБА_3, Чернігівська міська рада як рівноправний субєкт земельних відносин здійснила повноваження власника землі, спрямовані навиникнення цивільних прав ОСОБА_3

Те ж саме випливає і з розяснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013, відповідно змісту яких спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення Чернігівської міської ради від 12.03.2015 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, членам сімей загиблих учасників АТО, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів в м. Чернігові (будівельний № 12), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель ОСОБА_3, належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 157, 165, 186 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя О.П. Супрун