Справа № 2а/2570/255/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/70042/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Амєліна С.Є.,
Бутенка В.І., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року, -

встановив:

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, у якому після уточнення позовних вимог просив: визнати те, що відповідачем при видачі трудової книжки порушений пункт 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція), а саме - трудова книжка видана не в день звільнення; зобов'язати відповідача видати наказ про день його звільнення з 14 грудня 2011 року і внести запис до трудової книжки, зазначивши днем звільнення 14 грудня 2011 року; стягнути з відповідача на його користь кошти за час затримки видачі трудової книжки за період з 1 жовтня 2009 року по 14 грудня 2011 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в Чернігівському районному відділі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на посаді дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції з 1 грудня 2005 року, що підтверджується витягом з наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (по особовому складу) від 1 грудня 2005 року № 280 о/с про призначення позивача на вказану посаду.

На підставі рапорту ОСОБА_4, наказом начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (по особовому складу) від 1 жовтня 2009 року № 175 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ в запас за підпунктом «ж» пункту 64 (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

З пояснень представника відповідачів встановлено, що при дослідженні посадовими особами Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області особової справи ОСОБА_4, у якій під час несення служби повинна зберігатися трудова книжка, було встановлено, що трудова книжка позивача відсутня, але мається особиста розписка ОСОБА_4 про отримання ним трудової книжки на руки, датована 4 липня 2007 року.

У зв'язку з цим на домашню адресу позивача 1 жовтня 2009 року був направлений лист за № 10606 з повідомленням про його звільнення з органів внутрішніх справ 1 жовтня 2009 року та вимогою надати трудову книжку до сектору кадрового забезпечення Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області для внесення відповідних записів.

1 жовтня 2009 року на ім'я начальника Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області надійшли рапорти від старшого лейтенанта міліції Петрика В.Л., капітана міліції Лабенського С.Б. та капітана міліції Куратченко С.П., у яких вони зазначили про те, що майор міліції ОСОБА_4, старший дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області 1 жовтня 2009 року був відсутній на службі, причини невиходу не повідомив та на телефонні дзвінки не відповідає.

На підставі поданих рапортів начальником Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області було призначено службове розслідування.

В рамках проведення службового розслідування, комісією у складі посадових осіб Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області 1 жовтня 2009 року було складено акт про відсутність на службі старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_4

2 жовтня 2009 року позивачеві, який прийшов до Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, було запропоновано надати письмові пояснення з приводу його відсутності на службі в останній день перед звільненням - 1 жовтня 2009 року. Від надання письмових пояснень ОСОБА_4 відмовився, про що було складено відповідний акт.

За результатами проведеного службового розслідування 7 жовтня 2009 року був складений висновок службового розслідування, яким встановлено, що позивач 1 жовтня 2009 року був дійсно відсутній на робочому місці, а тому день невиходу ОСОБА_4 на роботу (1 жовтня 2009 року) вважати днем прогулу та бухгалтерії Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області грошове забезпечення позивачеві не нараховувати, про що видати відповідний наказ.

8 жовтня 2009 року бухгалтерією Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, на підставі висновку службового розслідування Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 7 жовтня 2009 року, був виданий наказ про ненарахування позивачеві за день прогулу 1 жовтня 2009 року грошового забезпечення.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 так і не надав до Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області трудову книжку, на його адресу були направлені повторні листи від 9 жовтня 2009 року за № 10966 та від 9 листопада 2009 року за № 12055 із вказівкою надати до сектору кадрового забезпечення Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області трудову книжку для внесення до неї відповідних записів, проте позивачем трудову книжку так і не було надано.

25 червня 2010 року на ім'я тимчасово виконуючого обов'язки начальника Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області надійшов рапорт інспектора сектору кадрового забезпечення Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області капітана міліції Куратченко С.П. про те, що 25 червня 2010 року колишній співробітник Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_8 приніс та залишив у секторі кадрового забезпечення Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області трудову книжку ОСОБА_4, де він її взяв нікому не пояснив та від надання будь-яких пояснень відмовився, про що було складено відповідний акт.

На підставі поданого рапорту, тимчасово виконуючим обов'язки начальника Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області було призначено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування 28 червня 2010 року був складений висновок службового розслідування, яким встановлено, що дійсно 25 червня 2010 року колишній співробітник Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_8 приніс та залишив у секторі кадрового забезпечення Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області трудову книжку ОСОБА_4, де він її взяв нікому не пояснив та від надання будь-яких пояснень відмовився. Крім того, інспектором сектору кадрового забезпечення Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області капітаном міліції Бакланом І.Г. 28 червня 2010 року здійснено виїзд за адресою проживання позивача з метою повернення трудової книжки останньому. Однак за місцем проживання ОСОБА_4 двері йому ніхто не відчинив, сусіди повідомили про те, що останній скоїв злочин та перебуває в місцях позбавлення волі. Про факт вказаного виїзду капітаном міліції Бакланом І.Г було подано відповідний рапорт.

Також в ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 з 19 години 30 хвилин 14 жовтня 2009 року до 15 години 16 жовтня 2009 року утримувався в ізоляторі тимчасового тримання Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, що підтверджується записом в журналі обліку затриманих і взятих під варту осіб, після чого був етапований до слідчого ізолятора міста Чернігова.

У ході службового розслідування встановлено, що повернути на даний час трудову книжку особисто позивачеві не можливо, а тому трудову книжку необхідно долучити до особової справи останнього до моменту його звернення за отриманням трудової книжки, або до надходження інформації про звільнення ОСОБА_4 з місць позбавлення волі.

Висновок службового розслідування 28 червня 2010 року був затверджений тимчасово виконуючим обов'язки начальника Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, підполковником міліції Довгополом С.В.

14 грудня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до начальника Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області із заявою про видачу йому трудової книжки.

Згідно розписки від 14 грудня 2011 року позивачем цього ж дня була отримана трудова книжка.

Порядок заповнення трудових книжок, вкладишів до них, видачі трудової книжки у разі звільнення, чи дубліката трудової книжки, умови зберігання та обліку трудових книжок встановлені Інструкцією.

За приписами пунктів 4.1, 4.2 Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Згідно частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані,

на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У частинах 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Необхідною умовою для визнання протиправності дій суб'єкта владних повноважень є наявність вини останнього у вчиненні певних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, і встановлено судами, несвоєчасність видачі трудової книжки позивачеві не пов'язана із протиправністю дій чи внаслідок бездіяльності відповідача, Чернігівським районним відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області були вчинені всі залежні від нього заходи та дії, а несвоєчасність видачі трудової книжки безпосередньо пов'язана із зловживанням ОСОБА_4 наданими йому правами. На день звільнення з органів внутрішніх справ позивач був відсутній на службі, трудова книжка в його особовій справі була також відсутня, у зв'язку з отриманням її ОСОБА_4 під розписку та неповерненням її до особової справи. Чернігівським районним відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області було вчинено усіх дій, що передбачені чинним законодавством у такому випадку.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Амєлін С.Є.

Бутенко В.І.