Справа № 816/1143/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р.Справа № 816/1143/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2015р. по справі № 816/1143/14

за позовом ОСОБА_1

до Голови Київського районного суду м. Полтави Шияна Володимира Миколайовича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Голови Київського районного суду м. Полтави Шияна Володимира Миколайовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання передати скаргу для внесення до автоматизованої системи розподілу справ між суддями.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 124 Конституції України, ст. ст. 303, 304 КПК України, ст. 15 Закону України " Про судоустрій і статус суддів", що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 27.10.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, 11.02.2014 позивач звернувся до Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на бездіяльність Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області щодо розгляду заяви про виявлене кримінальне правопорушення за фактом шахрайства /а.с. 65/.

У поданому до суду зверненні заявник зазначив, що суб'єктом оскарження не є ні слідчий, ані прокурор, просив не застосовувати при розгляді скарги вимоги статей 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідачем вказане звернення розглянуто у порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Так, 17.02.2014 Київським районним судом м. Полтави за підписом голови суду надано лист із відповіддю про розгляд скарги від 07.02.2014, в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян", в якому зазначено, що така скарга була внесена Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області до єдиного обліку заяв і повідомлень та їй присвоєно порядковий номер - 8617, що було здійснено відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 19.11.2012 №1050 /а.с. 67/.

Позивач, вважаючи, що відповідачем порушена процедура прийняття його скарги, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права та виходив з наступного.

За правилами статті 30 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. Відмова у здійсненні правосуддя не допускається.

За змістом статей 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України заявнику надано право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування або прокурора.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 304 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи наведене, у разі допущення слідчим чи прокурором бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань позивач мав право звернутись до районного суду із скаргою у порядку, визначеному статтями 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування або прокурора у інший спосіб Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Встановлені обставини справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги свідчать про те, що у скарзі на бездіяльність Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 07.02.2013 (зазначена заявником дата) безпосередньо вказано, що суб'єктом оскарження не є ні слідчий, ані прокурор, вона не стосується статей 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України /а.с. 65/.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для розгляду скарги у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Водночас, згідно зі статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу положень частини першої статті 3 вказаного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Матеріалами справи підтверджено, що скаргу від 07.02.2013 (зазначена у скарзі дата) Київським районним судом м. Полтави отримано 11.02.2014, а відповідь на неї надано листом від 17.02.2014 вих. №1/5359/14п /а.с. 65, 67/.

Отже, аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, що діяли на час виникнення спірних відносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність стверджень позивача щодо порушення відповідачем порядку розгляду скарги від 07.02.2013 (зазначена у скарзі дата).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції про відмову задоволення позовних вимог ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2015р. по справі № 816/1143/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 02.11.2015 р.