Справа № 2а-113/06
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 876/6037/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,
за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 10.10.2006р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

07.06.2006 року позивач звернувся до суду першої з позовом в якому просив зобов`язати Львівський обласний військовий комісаріат перерахувати пенсію починаючи з 16.12.2005 року з врахуванням: окладу за військовим званням 130 грн., посадового окладу 366 грн., надбавки за вислугу років 198,40 грн., надбавки за кваліфікацію 25,62 грн., надбавки за особливі умови служби 54,90 грн., надбавки за таємницю 36,60 грн., надбавки до окладів грошового утримання та надбавки за вислугу років 694,40 грн., надбавки від загальної суми грошового забезпечення 1355,33 грн., премії в розмірі 1168,75 грн. з вислугою років в 33 роки 4 місяці 14 днів. Також просив зобов`язати відповідача після перерахунку пенсії виплатити заборгованість, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією.
В позові покликається на те, що проходив службу в Збройних Силах України. Наказом Міністра оборони України від 28.11.2005 року № 133 на посаді заступника начальника районного диспетчерського центру Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та звільнений у запас, в зв`язку із реформуванням Збройних Сил України.
Пенсійним відділом Львівського обласного військового комісаріату з 16.12.2005 року позивачу призначено пенсію. При вивченні пенсійної справи позивачу стало відомо, що при призначенні пенсії його посадовий оклад становив 366 гривень, але пенсію визначено з окладу 167 гривень. Вважає, що такий розрахунок вибрано неправильно, оскільки це впливає на визначення розміру пенсії, розмір якої обраховано в меншому розмірі.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 10.10.2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Львівський обласний військовий комісаріат перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 16.12.2005р. з врахуванням окладу за військовим званням 130 грн., посадового окладу 366 грн.. та після проведеного перерахунку пенсії виплатити позивачу заборгованість як різницю між отриманою та перерахованою пенсією. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 51 грн. судового збору і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30.03.2007р., яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2007р., задоволена заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, замінено сторону виконавчого провадження Львівський обласний військовий комісаріат на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині виплати відповідної різниці між отриманою та урахованою пенсією та подальшої виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 ..

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10.10.2006 року в апеляційному порядку оскаржив відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
У поданій апеляційній скарзі вказує, що зокрема, судом порушено п.6 ст.1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та ст.ст.5, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової і служби та деяких інших осіб».

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Міністра оборони України № 133 від 28.11.2005 року позивача звільнено в запас за пунктом 65 підпунктом «В» (за станом здоров`я) з посади заступника начальника районного диспетчерського центру Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в зв`язку із реформуванням Збройних Сил України. Пенсійним відділом відповідача з 16.12.2005 року йому нараховано пенсію.
Як вбачається із довідки форми 207 за реєстраційним номером 16.4-3-3458 від 15.02.2005р. Львівського РСП Украероруху позивач перед звільненням мав грошове забезпечення: оклад за військовим званням 130 грн., посадовий оклад 366 грн., надбавку за вислугу років в розмірі 40%, що становить 198,40 грн. в місяць, надбавку за кваліфікацію 7%, що становить 25,62 грн., надбавку за особливі умови служби 15%, що становить 54,90грн., надбавку за таємницю 10%, що становить 36,60 грн., 100% надбавки до окладів грошового утримання та надбавка за вислугу років 694.40 грн., 90% надбавки від загальної суми грошового забезпечення 1355,33 грн., премію в розмірі 33,3%, що становить 1168,75грн..

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на нарахування пенсії саме з цього розміру грошового забезпечення, оскільки позивач був відряджений у Львівський регіональний структурний підрозділ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі.
Суд, зокрема зазначив, що подані відповідачем лист департаменту фінансів Міністерства Оборони від 30.06.2006 року, лист Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 17.08.2006 року та наказ підприємства від 29.06.2006 року не спростовують вимоги позивача та не доводить позиції відповідача, більше того подані документи поширюються на осіб які вийшли на пенсію у 2006 році., тому позивач має право на обрахування розмір виходячи із розміру грошового забезпечення за останнім місцем праці виходячи з посадового окладу за останньою штатною посадою перед звільненням.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зі змісту ч. 3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» від 09 квітня 1992 року, пенсії особам офіцерського складу, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені на підприємства та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих підприємств, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу, із включенням всіх надбавок до пенсії, оскільки вони відносяться до додаткового грошового забезпечення. При цьому для обчислення пенсій враховуються відповідний оклад за військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно п.п.6 - 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу...» №393 від 17.07.1992р. (із наступними змінами і доповненнями) зазначено, що пенсії відрядженим військовослужбовцям, обчислюються із суми грошового забезпечення, що їм виплачувалося на день звільнення зі служби, зокрема з додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця, і виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського та начальницького складу.
Пунктом 9.9. Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України затвердженого Наказом Міністра оборони України №75 від 05.03.2001 року передбачено, що особам офіцерського складу, які були відряджені до державних органів, грошове забезпечення - посадовий оклад та оклад за військове звання виплачуються новий за посадою по місцю відрядження.
У пункті 80 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу,прапорщиками(мічманами) Збройних Сил України, яке затверджене Указом Президента України від 07.11.2001 року №1053 передбачено, що пенсійне забезпечення звільнених в запас, або у відставку відряджених військовослужбовців здійснюється на загальних підставах, передбачених законодавством для військовослужбовців.
Статтею 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам», чітко визначено, що військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, можуть (за їх бажанням) призначатися пенсії на умовах і за нормами, встановленими Законом України «Про пенсійне забезпечення», при цьому поряд із заробітною платою при обчисленні пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що його одержують ці військовослужбовці та особи, які мають право на пенсію за цим Законом перед звільненням зі служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону від 15 червня 2004 р. № 1769-IV «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 1 січня 2005 р.; далі Закон № 1769-IV) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, а також особам, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, та членам їхніх сімей пенсії нараховуються виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.
Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. № 452, не є вичерпним, оскільки іншими нормативно-правовими актами запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та підвищення, які теж є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і також мають зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі отримували їх під час проходження служби і були звільнені з неї вже після їх запровадження.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вимоги позивача з приводу зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії саме з розміру грошового забезпечення визначеного в довідці форми № 07 від 15.12.2005 року Львівського РСП Украероруху є законними, оскільки згідно Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» особам, які звільняються з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, і мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», пенсії обчислюються, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення цих осіб за останньою штатною посадою перед звільненням (посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, вчене звання, науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби, усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення) та премії.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м.Львова від 10.10.2006р.у справі № 113/06 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк
Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль
Повний текст
виготовлено 12.10.2015р.