Справа № 814/915/15
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/915/15

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Домусчі С.Д.

- Шеметенко Л.П.

при секретарі - Алексєєвої Н.М.

за участю представника апелянта Заступника прокурора Миколаївської області - Пашаєва Г.В.

за участю представника відповідача ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» - Плахотній О.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Миколаївської області до Миколаївської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» про визнання протиправним та скасування п.7 розділу 1 рішення від 19.11.2014 року № 44/32,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - заступник прокурора Миколаївської області, звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради (далі - Відповідач), про визнання протиправним та скасування п. 7 розділу 1 Рішення від 19.11.2014 р. № 44/32, яким ТОВ "Морському спеціалізованому порту "Ніко-Тера"" надано дозвіл для складання проекту землеустрою на земельну ділянку площею 793 755 кв.м по вул. Айвазовського, 23 у м. Миколаєві, з метою передачі її в оренду строком на 25 років для розміщення та подальшого обслуговування внутрішнього рейду терміналу.

Ухвалою від 23.03.2015 р. судом залучено до участі у справі в якості третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" (далі - третя особа).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного Рішення Миколаївська Міська Рада перевищила свої повноваження, оскільки фактично розпорядилася земельною ділянкою яка є донною поверхнею Бузького лиману, котрий відноситься до внутрішніх морських вод України. А у свою чергу розпорядження внутрішніми морськими водами належить до компетенції Кабінету Міністрів України. Прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка не може бути об'єктом земельних правовідносин, оскільки її межі неможливо встановити в натурі та закріпити межовими знаками, просить суд визнати протиправним скасувати п.7 розділу 1 Рішення Миколаївської міської Ради від 19.11.2014 р. № 44/32.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, оглянувши документи надані апелянтом та його представником, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що пунктом 47 розділу 1 рішення відповідача від 31.10.2013 р. № 34/13 третій особі надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 793755 кв.м, з метою передачі її в оренду для розміщення та подальшого обслуговування якірної стоянки по вул. Айвазовського, 23 у м. Миколаєві (а. с. 11).

Пунктом 7 розділу 1 рішення відповідача від 19.11.2014 р. № 44/32 п. 47 розділу 1 рішення від 31.10.2013 р. № 34/13 змінено в частині строку передачі земельної ділянки в оренду (25 років) і цільового призначення (для розміщення та подальшого обслуговування внутрішнього рейду терміналу, призначеного для відстою суден в очікуванні постановки до причалу або під час перерви у навантажувальних роботах з обладнанням якірних місць) (а. с. 12).

Згідно інформації Миколаївського обласного управління водних ресурсів і Головного управління Держземагентства у Миколаївській області спірна земельна ділянка належить до внутрішніх вод загальнодержавного значення (а. с. 18-21).

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову у зв'язку з тим, що для звернення до суду необхідно, щоб оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень порушувало чиї-небудь права чи інтереси. У той же час, рішення, що є предметом розгляду даної справи, не реалізоване, технічна документація не виготовлялася. Листом від 15.04.2015 р. третя особа звернулася до відповідача з проханням скасувати рішення від 19.11.2014 р. № 44/32 у зв'язку з тим, що минула потреба у використанні земельної ділянки.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до статті 3 Водного кодексу України усі водні об'єкти на території України становлять її водний фонд. До водного фонду належать: 1) поверхневі води: природні водойми (озера); водостоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об'єкти; 2) підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

До земель водного фонду згідно зі статтею 4 Водного кодексу України та статтею 58 Земельного кодексу України належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; зайняті гідротехнічними та іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.

Відповідно до статті 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Таким чином, надавши згоду на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач фактично здійснює і розпорядження водними об'єктами на цій ділянці.

Частиною 4 статті 15 Закону України "Про оренду землі", невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди;проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Пунктом 7 статті 14 Водного кодексу України передбачено, що до відання Кабінету Міністрів України у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить встановлення порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування, будівельні, днопоглиблювальні роботи, видобування піску і гравію, прокладання кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду, а також розробки та затвердження нормативів скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти.

Механізм видачі дозволу на будівельні, днопоглиблювальні роботи, видобування піску і гравію, прокладання кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду визначений Порядком видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 557.

Пунктом 3 Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду передбачено, що у разі проведення днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладання кабелів, трубопроводів та інших комунікацій (крім будівельних робіт та робіт на землях прибережних захисних смуг морів і на землях, зайнятих морями) дозволи видаються територіальними органами Держводгоспу за погодженням з територіальними органами Мінприроди.

Відповідно до статті 86 Водного кодексу України, на земельних ділянках дна річок, озер, водосховищ, морів та інших водних об'єктів можуть проводитися роботи, пов'язані з будівництвом гідротехнічних споруд, поглибленням дна для судноплавства, видобуванням корисних копалин (крім піску, гальки і гравію в руслах малих та гірських річок), прокладанням кабелів, трубопроводів, інших комунікацій, а також бурові та геологорозвідувальні роботи. Місця і порядок проведення зазначених робіт визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з державними органами охорони навколишнього природного середовища, водного господарства та геології.

Статтею 5 Водного кодексу України визначено, що до водних об'єктів загальнодержавного значення належать: 1) внутрішні морські води та територіальне море; 2) підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання; 3) поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків; 4) водні об'єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних.

Згідно зі статтею 14 Водного кодексу України до відання Кабінету Міністрів України у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить, в тому числі, розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення.

Відповідно до частини другої, третьої статті 84 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність віднесено землі під водними об'єктами загальнодержавного значення.

Колегія суддів з матеріалів справи не вбачає підтвердження того, що земельної ділянки орієнтовною площею 793755 кв.м, по вул. Айвазовського, 23 у м. Миколаєві не є землями водного фонду.

Колегія суддів повністю не погоджується з позицією суду першої інстанції, що доводи позивача щодо неможливості, на його думку, встановити межі зазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріпити їх межовими знаками встановленого зразка, жодними доказами не підтверджені і носять характер суб'єктивних припущень у зв'язку з тим, що відповідно до довідки Миколаївського обласного управління водних ресурсів № 07/510 від 19.03.2015 року Бузький лиман належить до водних об'єктів загальнодержавного значення.

Враховуючи, що Проектом передбачено відведення в оренду частину дна водної акваторії Бузького лиману, де відсутні межі в натурі (на місцевості), які збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами, а також неможливо встановити межі запроектованої території в натурі (на місцевості) та закріпити їх межовими знаками встановленого зразка, отже запроектована до відведення територія не має ознак земельної ділянки - встановлених меж та те, що відсутня одна з невід'ємних частин договору оренди землі - акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), колегія суддів приходить до висновку про те, що запроектована до відведення територія не може бути об'єктом земельних правовідносин.

Ці фі обставини, докази який містяться у матеріалах справи були проігноровані судом першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, не повно дослідив обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 202,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Миколаївської області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Миколаївської області до Миколаївської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» про визнання протиправним та скасування п.7 розділу 1 рішення від 19.11.2014 року № 44/32,- скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов Заступника прокурора Миколаївської області до Миколаївської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» про визнання протиправним та скасування п.7 розділу 1 рішення від 19.11.2014 року № 44/32,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 7 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 44/32 від 19.11.2014 року про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» дозволу для складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 793755 кв.м. з метою передачі її в оренду строком на 25 років для розміщення та подальшого обслуговування внутрішнього рейду терміналу, призначеного для відстою суден в очікуванні постановки до причалу або під час перерви у розвантажувальних роботах з обладнанням якірних місць по вул.. Айвазовського,23 у місті Миколаєві.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 27 жовтня 2015 року.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Домусчі С.Д.

Шеметенко Л.П.