Справа № 357/7672/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 357/7672/15-а
Суддя-доповідач Губська О.А.
У Х В А Л А

02 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Губська О.А., перевіривши матеріали апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області про визнання бездіяльності протиправною та покладення обов'язку нарахувати та виплатити доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 07.07.2014.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 липня 2015 року позов задоволено - визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у м.Біла Церква Київської області у нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірах, передбачених ст.ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , за період з 07.07.2014 по 02.08.2014 включно; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_3 відповідно до ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсію у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком за період з 07.07.2014 по 02.08.2014 включно, та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 8 жовтня 2015 року залишив її без руху, оскільки її було оформлено з порушенням вимог статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, всупереч вимог Закону України "Про судовий збір", а також ч. 6 ст. 187 КАС України, до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Апелянту встановлено десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення наведених у ній недоліків.

Матеріалами справи підтверджується, що копію даної ухвали апелянт отримав 21.10.2015.

На виконання установлених судом вимог, відповідач надав апеляційному суду заяву про усунення недоліків, в який зазначив, що пенсійний орган звільнений від сплати судового збору за подану ним 07.09.2015 апеляційну скаргу, оскільки на час подання позову, управління пенсійного фонду було звільнене від його сплати.

Апеляційний суд вказані доводи оцінює критично, та звертає увагу, що в силу положень другої частини статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Наразі, подання відповідачем апеляційної скарги є окремою процесуальною дією у розумінні наведених положень кодексу і на момент її вчинення - 07.09.2015, апелянт не віднесений до кола осіб, які в силу положень Закону України "Про судовий збір", звільнені від сплати судового збору.

За правилами частин 1 та 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» акцентував увагу на тому, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Таким чином, на думку суду, доводи пенсійного органу є помилковими.

Отже, апелянт недоліків апеляційної скарги у встановлений строк не усунув.

Відповідно до частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст.ст.108, 189, 212 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії - повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Губська О.А.