Справа № 2а-14316/09/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/13628/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Приходько І.В.,

секретар судового засідання Кохан О.С.,

за участю:

представника відповідача - Якименка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року

у справі № 2а-14316/09/2670

за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків

до Відкритого акціонерного товариства «Укртранснафта» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта»)

про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Спеціалізована державна податкова інспекція у місті Києві по роботі з великими платниками податків (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Укртранснафта» (далі - відповідач) про стягнення з ВАТ «Укртранснафта» на користь державного бюджету податковий боргу у сумі 68328825,60 грн., у тому числі: 58319549,86 грн. - з рентної плати за транспортування нафти та нафтопродуктів, 10009275,74 грн. - з податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2010 року у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У запереченні на касаційну скаргу ПАТ «Укртранснафта», посилаючись на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну позивача - ВАТ «Укртранснафта» його правонаступником - ПАТ «Укртранснафта», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 591404 від 10 червня 2011 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ВАТ «Укртранснафта» подало до СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП податкові декларації з податку на додану вартість, у рядках 25 яких задекларувало суми податку на додану вартість, які підлягають нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, а саме: за березень 2009 року - 4229107,00 грн., за квітень 2009 року - 3207504,00 грн., за травень 2009 року - 3264309,00 грн., за червень 2009 року - 2995453,00 грн., за липень 2009 року - 1798618,00 грн.

Самостійно узгоджені податкові зобов'язання з податку на додану вартість згідно вказаних вище податкових декларацій були у повному обсязі сплачені товариством до державного бюджету, що підтверджується графою «призначення платежу» у платіжних дорученнях № 715 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 716 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 717 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 718 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 719 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн. (арк. справи 74-79).

Разом з цим, 19 травня 2009 року АКБ «Європейський» надіслав на адресу ВАТ «Укртранснафта» повідомлення № 1 про невиконання розрахункового документа, в якому вказав, що у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку АКБ «Європейський» не виконав розрахункові документи (платіжні доручення) від 18 травня 2009 року № 715, № 716, № 717, № 718, № 719, які банк узяв на обліковування за позабалансовим рахунком 9804 (арк. справи 79).

ВАТ «Укртранснафта» подало до СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП податкові розрахунки рентної плати за транспортування нафти та нафтопродуктів, згідно яких задекларувало до сплати: № 11661 від 20 травня 2009 року - 15798109,50 грн., № 13594 від 19 червня 2009 року - 15797794,50 грн., № 15847 від 20 липня 2009 року - 13481527,50 грн., № 21725 від 20 серпня 2009 року - 11947945,50 грн.

Самостійно узгоджені податкові зобов'язання з рентної плати згідно вказаних вище податкових розрахунків були у повному обсязі сплачені товариством до державного бюджету, що підтверджується графою «призначення платежу» у платіжних дорученнях №696 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 697 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 698 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 699 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 700 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 701 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 702 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 703 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 704 від 13 березня 2009 року на суму 6270000,00 грн., № 705 від 13 березня 2009 року на суму 6000000,00 грн., № 706 від 01 квітня 2009 року суму 7000000,00 грн., № 708 від 03 квітня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 709 від 03 квітня 2009 на суму 7000000,00 грн., № 710 від 03 квітня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 711 від 03 квітня 2009 року суму 7000000,00 грн. (арк. справи 57, 59-72).

Разом з цим, АКБ «Європейський» надіслав на адресу ВАТ «Укртранснафта» повідомлення № 2 від 16 березня 2009 року, №1 від 02 квітня 2009 року та № 2 від 06 квітня 2009 року про невиконання розрахункового документа, в якому вказав, що у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку АКБ «Європейський» не виконав розрахункові документи (платіжні доручення) від 13 березня 2009 року № 696, № 697, № 698, № 699, № 700, № 701, № 702, № 703, № 704, № 705, від 01 квітня 2009 року № 706, від 03 квітня 2009 року № 708, № 709, № 710, № 711, які банк узяв на обліковування за позабалансовим рахунком 9804 (арк. справи 56, 58, 73).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15 червня 2009 року по справі № 41/301 за позовом ВАТ «Укртранснафта» до АКБ «Європейський», за участі третьої особи - СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП, про спонукання вчинити дії позов було задоволено повністю. Зобов'язано АКБ «Європейській» виконати платіжні доручення № 715 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 716 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 717 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 718 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 719 від 18 травня 2009 року на суму 4000000,00 грн., № 696 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 697 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 698 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 699 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 700 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 701 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 702 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 703 від 13 березня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 704 від 13 березня 2009 року на суму 6270000,00 грн., № 705 від 13 березня 2009 року на суму 6000000,00 грн., № 706 від 01 квітня 2009 року суму 7000000,00 грн., № 708 від 03 квітня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 709 від 03 квітня 2009 на суму 7000000,00 грн., № 710 від 03 квітня 2009 року на суму 7000000,00 грн., № 711 від 03 квітня 2009 року суму 7000000,00 грн., які подані ВАТ «Укртранснафта» до АКБ «Європейськйй» (арк. справи 96-101).

При цьому, СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП були сформовані та надіслані позивачу першу № 1/28 від 06 травня 2009 року та другу № 2/35 від 17 червня 2009 року податкові вимоги (арк. справи 16, 102), 23 липня 2009 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про поширення податкової застави на активи ВАТ «Укртранснафта» на загальну суму 76844624,80 грн. (арк. справи 15), а 27 липня 2009 року прийняте рішення №4/24-022 про стягнення коштів та продаж інших активів ВАТ «Укртранснафта» в рахунок погашення його податкового боргу (арк. справи 19).

В свою чергу, ВАТ «Укртранснафта», не погоджуючись з податковими вимогами, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з відповідними позовами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2009 року у справі № 2а-5312/09/2670 за позовом ВАТ «Укртранснафта» до СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП про скасування першої податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії позову було задоволено. Скасовано першу податкову вимогу від 06 травня 2009 року № 1/28 та зобов'язано СПДІ по роботі з ВПП у м. Києві внести зміни в картку особового рахунку платника податку на додану вартість з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2009 року у справі № 25/54А (к/с № К-21164/08, № К-144/09, № К-305/09) (арк. справи 88-92).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2009 року у справі № 2а-7571/09/2670 за позовом ВАТ «Укртранснафта» до СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП про скасування податкової вимоги та визнання незаконними дій позов було задоволено повністю. Скасовано податкову вимогу №2/35 від 17 червня 2009 року СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП. Визнано незаконними дії СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП по примусовому стягненню узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість та рентної плати за транспортування нафти та нафтопродуктів магістральними нафтопроводами за рахунок майна ВАТ «Укртранснафта» (арк. справи 50-53).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, з посиланням на обставини, встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 15 червня 2009 року по справі № 41/301 та у постановах Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2009 року у справі № 2а-5312/09/2670 та від 03 вересня 2009 року у справі № 2а-7571/09/2670, виходив з того, що самостійно узгоджені товариством податкові зобов'язання з податку на додану вартість та рентної плати за транспортування нафти та нафтопродуктів були сплачені відповідачем у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, з огляду на що до платника податків не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів, оскільки неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій цього платника податку.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Згідно з положеннями абзацу 1 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до положень підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому, платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. Отже, якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Підпунктом 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Згідно підпунктом 16.3.1 пункту 16.3 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування пені закінчується у день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу. У разі часткової сплати суми податкового боргу нарахування пені зупиняється на таку сплачену частку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред'явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність з боку відповідача порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань, самостійної узгоджених згідно податкових декларацій з податку на додану вартість та податкових розрахунків з рентної плати за транспортування нафти та нафтопродуктів, з огляду на що позовні вимоги податкового органу про повне перерахування товариством вказаних податкових зобов'язань до бюджетів та державних цільових фондів задоволенню не підлягають, оскільки неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій цього платника податку.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2010 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ І.В. Приходько