Справа № 203/4062/14-а (2-а/0203/174/2014)
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/3270/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Білуги С.В.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зупинення реалізації арештованого майна,

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зупинення реалізації арештованого майна.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача - ОСОБА_2 просить постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України, для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 28 січня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №0418/6859/2012 від 14 листопада 2012 року, якою ОСОБА_3 визнано винною в порушенні митних правил, передбачених статтею 476 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації товарів - кормоподрібнювачів ДТЗ КР-03 у кількості 699 штук, вартістю 114 535 грн 69 коп.

На веб-сайті електронних торгів Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 08 травня 2014 року було розміщено інформаційне повідомлення про проведення електронних торгів з реалізації вказаних кормоподрібнювачів - лот 150.

Згідно статті 476 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України з порушенням прав інтелектуальної власності. Санкцією вказаною статті в якості обов'язкового додаткового покарання передбачена конфіскація товарів, що переміщуються з порушенням права інтелектуальної власності.

Відповідно до статті 465 Митного кодексу України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Частиною восьмою статті 243 Митного кодексу України передбачено, що товари, конфісковані за рішенням суду відповідно до статті 476 цього Кодексу, у строки, встановлені законодавством для виконання судових рішень, підлягають безоплатній передачі для потреб лікувальних, навчальних закладів, закладів та установ соціально-культурної сфери, інших закладів та установ, що фінансуються за рахунок державного чи місцевих бюджетів, або переробці, утилізації чи знищенню.

В свою чергу, реалізація даної категорії товару здійснюється у відповідності до вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію майна, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2001 року №1724, Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №985, Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Державної митної служби України від 12 жовтня 2009 року №1833/5/943, тощо.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскаржувані ОСОБА_3 дії відповідача та обраний останнім спосіб розпорядження вилученим у позивача майном фактично жодним чином не порушують її прав, свобод та інтересів, оскільки конфіскація товарів, яка відбулась за постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2012 року в межах виконавчого провадження, у будь-якому випадку має один і той самий правовий наслідок для позивача - безоплатне безповоротне вилучення в неї майна на користь держави.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними і обґрунтованими та постановлені з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зупинення реалізації арештованого майна - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді С.В. Білуга

М.Г. Кобилянський