Справа № 2а-6753/10/0470
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 р. Справа № 2а-6753/10/0470
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації "Дніпрокран" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання дії протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, в якому позивач просить:

визнати дії Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська по анулюванню реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника податку на додану вартість протиправними;

скасувати рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська яке оформлене у вигляді акта № 80 від 12.05.2010р. про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника податку на додану вартість;

зобовязати Державну податкову інспекцію у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника податку на додану вартість.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12 травня 2010 року позивачем отримане рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, яке було оформлене у вигляді акта № 80 від 12.05.2010р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран». Підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ був акт від 12.05.2010 року № 4005/15-231/1412845 про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран». В цьому акті зазначається, що позивач за період березень 2008 лютий 2010 р. має заниження податкових зобов'язань, всього на 1013040,48 грн. Це твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки відповідач 27.08.2009 р. проводив перевірку (акт №28864/10/15-223), якою не було виявлено фактів порушення податкового законодавтсва.

Відповідач проти позову заперечував, посилався на те, що підставою для анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість стало Розпорядження КМУ від 09.09.2009 року №1120-р. Так, податковим органом встановлені факти виписки податкових накладних, згідно з якими платником податку на додану вартість постачальником товарів не задекларовано податкові зобовязання, на підставі автоматизованої бази співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на суму ПДВ. Таким чином, відповідач вважає, що правомірно виніс рішення про скасування реєстрації платника податку на додану вартість.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволені відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 12 травня 2010 року комісією, створеною відповідно до наказу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, складено акт №80 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран», яким вирішено анулювати реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника податку на додану вартість.

Правовою підставою складання зазначеного акту став пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" та п. 3 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1120-р "Про деякі питання адміністрування податку на додану вартість", а саме податковим органом встановлений факт виписки податкових накладних, згідно з якими платник податку на додану вартість постачальник товарів не задекларував податкові зобовязання.

Відповідно до пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додаток на додану вартість", реєстрація осіб як платників ПДВ діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо, особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин.

Відповідно до п. 3 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1120-р "Про деякі питання адміністрування податку на додану вартість", органи державної податкової служби в разі встановлення факту виписування податкових накладних, згідно з якими платник податку на додану вартість - постачальник товарів (робіт, послуг) не задекларував податкові зобов'язання, мають право вжити заходів для анулювання реєстрації такого платника відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до зазначеного акту, платник податку подає декларації з податку на додану вартіст протягом усього періоду реєстрації в якості платника ПДВ, але відповідно до п. 3 Розпорядження Кабінету Міністрів України №1120-Р від 09.09.2009 року податковим органом встановлені факти заниження податкових зобов'язань, що підтверджено актом про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки від 12.05.2010 р. №4005/15-231/1412845.

Таким чином, податковий орган, приймаючи рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ враховував пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Преамбулою Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно до п. 11.4 ст. 11 цього Закону, зміни порядку оподаткування податком на додану вартість можуть здійснюватися лише шляхом внесення змін до цього Закону окремим законом з питань оподаткування цим податком. У разі якщо іншим законом, незалежно від часу його прийняття, встановлюються правила оподаткування цим податком, відмінні від зазначених у цьому Законі, пріоритет мають норми цього Закону. Це правило не поширюється на міжнародний договір (угоду), згода на обов'язковість якого (якої) надана Верховною Радою України.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 1 березня 2000 року №79 затверджено Положення "Про реєстрацію платників податку на додану вартість", яке визначає порядок реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість; присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість та заміни свідоцтв про реєстрацію платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації, анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; засвідчення копій свідоцтв про реєстрацію платників податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 25.2.1. п. 25 цього Положення, органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у підпунктах "б" - "ґ" пункту 25 цього Положення. Зокрема, рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" можуть бути прийняті за наявності відповідних підтверджуючих документів (відомостей):

- Свідоцтва або корінця Свідоцтва про право сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою за ставкою єдиного податку 10 відсотків чи документа про застосування інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені Законом (підстава - підпункт "в" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- судового рішення про анулювання податкової реєстрації чи Свідоцтва, про звільнення від сплати податку на додану вартість (підстава - підпункт "в" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- документа, який свідчить, що згідно з відповідним законодавчим актом особа, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість, звільняється від сплати цього податку, не є платником податку або не має права на збереження статусу платника податку (підстава - підпункт "в" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- інформації органів реєстрації актів цивільного стану, повідомлення державного реєстратора або відомостей з Єдиного державного реєстру щодо смерті фізичної особи - підприємця (підстава - підпункт "в" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- судового рішення про оголошення фізичної особи - підприємця померлою, про визнання фізичної особи - підприємця безвісно відсутньою, про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або обмеження її цивільної дієздатності, або інформації щодо такого рішення органів реєстрації актів цивільного стану, повідомлення державного реєстратора або відомостей з Єдиного державного реєстру (підстава - підпункт "в" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- Свідоцтва або корінця Свідоцтва, яким підтверджується закінчення терміну дії Свідоцтва (підстава - підпункт "в" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- документа, який підтверджує закінчення строку, на який було створено платника податку, укладено договір про спільну діяльність, угоду про розподіл продукції (підстава - підпункт "в" пункту 9.8 статті 9 Закону);

Таким чином, в цьому підпункті положення визначено вичерпний перелік документів за наявності яких може бути прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану у разі існування підстав, визначених у пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Другу частину пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" - "з будьяких інших причин", слід розуміти не як окрему підставу, як це помилково тлумачить податковий орган, а в контексті самого змісту даної норми привязаної до випадків, що не передбачають можливостей подальшої сплати ПДВ. Тобто ця частина норми передбачає лише ті підстави, які звільняють такого платника від сплати податку на додану вартість в разі його переходу на інші спрощені системи оподаткування, чи з інших підстав звільнення від такої сплати.

Судом встановлено, що підприємство не реєструвалось платником єдиного податку та не переходило на інші будь-які спрощені системи оподаткування.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про систему оподаткування", ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України "Про систему оподаткування", відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України.

Приймаючи рішення по справі, суд також враховує, що підпункт 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачає перелік випадків, у яких відбуваються анулювання реєстрації платників податку на додану вартість та є нормою прямої дії.

Таким чином, суд вважає, що акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 80 від 12.05.2010 р. Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, яким вирішено анулювати реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника податку на додану вартість, складений податковим органом неправомірно.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність поновлення порушених прав позивача шляхом визнання дії ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська по анулюванню реєстрації ТОВ «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника податку на додану вартість протиправними, скасування рішення ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, яке оформлене у вигляді акта № 80 від 12.05.2010 р. про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника ПДВ та зобов'язання ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації «Дніпрокран» як платника ПДВ.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю доведені позивачем, підтверджується матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська по анулюванню реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації "Дніпрокран" як платника податку на додану вартість протиправними.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, оформлене у вигляді акту №80 від 12.05.2010р. про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації "Дніпрокран" як платника податку на додану вартість.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації "Дніпрокран" як платника податку на додану вартість в період з 12.05.2010р по 20.08.2010р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2011 року.

Суддя ОСОБА_1