Справа № 250/3176/13-а (2а/250/152/13)
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/117/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області на постанову Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2013 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області, у якому просила: визнати протиправними дії щодо виплати допомоги по догляду за дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту призначення до досягнення ним трирічного віку у розмірі меншому ніж прожитковий мінімум для дітей до 6 років; зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату за рахунок коштів держбюджету допомоги по догляду за дитиною, з моменту призначення до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням проведених виплат.

Постановою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2013 року, зміненою постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області щодо виплати допомоги по догляду за дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25 лютого по 27 листопада 2013 року у розмірі меншому ніж прожитковий мінімум для дітей до шести років. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25 лютого 2013 року по 27.11.2013 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з урахуванням проведених виплат.

Вважаючи, що рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач, згідно свідоцтва про народження, є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває на обліку у відповідача з 25.02.2012 року по 23.12.2015 року та отримує грошову допомогу як застрахована особа у розмірі 130,00 грн. щомісяця, виплату якої здійснює Управління.

Відповідно до наказу Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Державного підприємства «Донецька залізниця» позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 25.02.2013 року по 23.12.2015 року.

22.03.2013 року позивач звернулась з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради про призначення допомоги по догляду за дитиною.

На підставі даної заяви Управлінням праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради 26.03.2013 року було прийнято рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми та призначена допомога по догляду за дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25.02.2013 року по 23.12.2015 року у розмірі 130 гривень.

Задовольняючі позовні вимоги суди попередніх інстанції прийшли до висновків, з якими погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, про протиправність дій відповідача.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року № 107-VI (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (далі - Закон № 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II зазначеного Закону щодо виключення статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога по догляду за дитиною відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Таким чином, з 1 січня 2011 року існує дві законодавчі норми щодо виплати допомоги по догляду за дитиною у розмірах, передбачених Законом № 2811-ХІІ та Законом № 2240-ІІІ.

Оскільки у справі, що розглядається, суди встановили, що спір виник щодо виплати допомоги з 25 лютого 2013 року особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України з врахуванням правової позиції Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, висловленої в подібних категоріях справах (постанова від 25 грудня 2012 року (справа № 21-410а12) дійшла висновку, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон № 2240-III, відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Разом з тим, слід зауважити висновки зроблені Верховним Судом України, зокрема у постанові від 23 червня 2015 року, що у 2008 році внаслідок більш пізнього введення в дію загальної норми, яка визначала розмір допомоги (стаття 15 Закону № 2811-ХІІ в редакції Закону № 107-VI), у законодавстві виникла складна колізія через збіг темпоральної (часової) та змістової колізій, оскільки з 22 травня 2008 року на відносини щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, поширювалися норми законів № 2240-III та № 2811-ХІІ. Долаючи зазначену колізію норм законів, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що пріоритетними у застосуванні до відносин щодо виплати допомоги такій особі є норми спеціального закону, яким є Закон № 2240-ІІІ, хоча положення останнього (статтю 43) і прийнято у часі раніше.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів і обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційні скарги без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2013 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець