Справа № 2а-4349/10/0470
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 р. Справа № 2а-4349/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Марганець

про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Марганці Дніпропетровської області з позовними вимогами з врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 01.10.2010р. про: - зобовязання відповідача прийняти до заліку суми виплачених пенсій по інвалідності за період з 01.11.2008р. по 01.09.2010р. що склали загальну сумі 26 983,05 грн. та включити їх до актів звірки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Марганці не включило до акту щомісячної звірки витрати по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсію по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, до яких включались витрати управління по виплаті щомісячної державної адресної допомоги передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.08р. та витрати на її доставку, та підвищення передбачене ПКМ України № 198 від 11.03.2009р. за період 01.11.2008р. по 01.09.2010р. на загальну суму 26 983 грн., тим самим порушуючи вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника».

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої доводи Постановою Кабінету Міністрів України №5-4/4 від 04.03.2003 року, яка на думку відповідача є єдиним документом, який передбачає відшкодування ОСОБА_3 відповідача ОСОБА_3 позивача кошти і п.4 вказаного Порядку визначений виключний перелік сум, які приймаються до заліку для відшкодування. Відшкодування адресної допомоги, та інших доплат вказаним Порядком не передбачено. Закон України №1105 не передбачає відшкодування витрат на виплату щомісячної державної адресної допомоги, доплати та надбавок, здійснених органами Пенсійного фонду інвалідам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно п.4 вказаної Постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Вважає що підстави для включення до акту звірки витрат по виплаті державної адресної допомоги та витрати на її доставку відсутні.

Представник позивача в судове засідання не зявився, та згідно заяви просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився згідно заяви просив розглянути справу без його участі.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розрахунку суми позову по трудовому каліцтву на виробництві або професійного захворювання (СНД) станом на 01.09.2010р. за період листопад-грудень 2008р., січень-грудень 2009р., січень-серпень 2010р. основна сума пенсії та витрати на її доставку складають 6651,48 грн., сума державної адресної допомоги та витрати на її доставку 20029,08 грн., сума підвищення по постанові № 198 від 11.03.2009р. та витрати на доставку 26983,5 грн., на загальну суму 26983,5 грн.

Вказані суми були включені позивачем до акту щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, до загальної суми витрат, що підлягають відшкодуванню за період листопад-грудень 2008р., січень-грудень 2009р., січень-серпень 2010р., проте відповідач відмовляється від прийняття до заліку вказаних сум.

Призначення та виплата пенсій, у тому числі пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

З набранням чинності Законом України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності обовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема виплати йому пенсії по інвалідності покладено на ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, ОСОБА_3 сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку ОСОБА_3 документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до ОСОБА_3, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та ОСОБА_3 соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються ОСОБА_3 у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і ОСОБА_3 в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

До Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" внесено такі зміни: ст. 2 доповнено ч.2 такого змісту: "Особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону";

Згідно зі ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р.пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється законодавством держави на території якої вони проживають.

Відповідно до ст. 3 Угоди усі витрати, повязані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено, двосторонніми угодами .

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Відповідно до ст. 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 р.(із змінами внесеними згідно з Постановою КМ №862 від 24.09.2008р) «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

П.4, 5 вищевказаної Постанови передбачено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Щомісячна державна адресна допомога встановлюється з 1 квітня 2008 р. і переглядається у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. У разі, якщо сукупність виплат, зазначених в частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами, не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління ОСОБА_3 від 04.03.2003 р. № 5-4/4 затверджено Порядок відшкодування ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Згідно п.2 вказаного Порядку останній визначає механізм відшкодування на централізованому рівні ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції ОСОБА_3 звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції ОСОБА_3 на місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції ОСОБА_3 на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Відповідно до пункту 3 розділу XI (Прикінцеві положення) Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

З аналізу наведених норм законодавства, а також вимог ст.21 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності вбачається, що діюче законодавство та вказана стаття не містить будь-яких застережень щодо виконання ОСОБА_3 соціального страхування від нещасного випадку, обовязку з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 р.(із змінами внесеними згідно з Постановою КМ №862 від 24.09.2008р) «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

П.4, 5 вищевказаної Постанови передбачено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Щомісячна державна адресна допомога встановлюється з 1 квітня 2008 р. і переглядається у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. У разі, якщо сукупність виплат, зазначених в частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами, не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Згідно п.4 вищевказаного Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно - правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду в виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, зазначеним Порядком визначений виключний перелік сум, які приймаються до заліку для відшкодування видатків ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Виплати адресної допомоги введені з 1 квітня 2008 року, а підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 198 від 11.03.2009р. з 1 квітня 2009р., станом на час підписання актів звірки спільні рішення щодо відшкодування коштів на виплату адресної допомоги Пенсійним фондом України та ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві не приймалися, і відповідні зміни до Порядку №5-4/4 не вносилися, тому на думку суду у відповідача відсутні повноваження щодо самостійного врегулювання включення витрат на виплату і доставку адресної допомоги до щомісячних актів звірки.

Тобто, щомісячна державна адресна допомога та підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 198 від 11.03.2009р. є самостійним видом виплат та виплачується, крім інших видів доплат, в т.ч. цільової допомоги на прожиття з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008р. та постанови Кабінету Міністрів № 198 від 11.03.2009р.

Однак Порядком №5-4/4від 04.03.2003р. розширеного переліку виплати вказаних сум не встановлено.

В частині позовних вимог про зобовязання відповідача включити до актів щомісячної звірки витрати понесені позивачем по виплаті пенсії, то з врахуванням вимог ст.21 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності суд зазначає, про їх обґрунтованість проте, обраний у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права суд вважає таким, що не відповідає змісту прав Управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, то суд погоджується з доводами відповідача в цій частині, що у разі незгоди на підписання актів з боку відповідача вимоги про стягнення мають вирішуватись у судовому порядку шляхом предявлення позову до належного відповідача на централізованому рівні.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків

Аналіз чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що юридично значущою дією є розрахунки, які проводяться на централізованому рівні, акт звірки не встановлює права та обовязки по взаєморозрахункам, а встановлює процедуру погодження виплачених позивачем сум при взаєморозрахунках.

Таким чином, обраний у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права позивачем суд вважає частково таким, що не відповідає змісту прав Управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду України від 30.05.2007р. по справі №21-1289во06.

За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позов управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Марганці Дніпропетровської області про зобовязання вчинити дії, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158-163, 165 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Марганці Дніпропетровської області про зобовязання вчинити дії, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова виготовлена у повному обсязі 30.11.2010р.

Суддя ОСОБА_1