Справа № 639/5364/15-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/5364/15-а
№2-а/639/80/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, 3-тя особа Харківське комунальне підприємство «Міськелектротранс» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2015 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, 3-тя особа Харківське комунальне підприємство «Міськелектротранс», в якому просила суд, визнати незаконною відмову УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо зарахування ОСОБА_1 страхового стажу за період роботи ХКП «Міськелектротранс» з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року, та з 01.03.2011 року по 30.01.2012 року, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням вказаного стажу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.12.1990 року по 30.01.2012 року вона працювала в ХКП «Міськелектротранс». За час роботи підприємство сплачувало заробітну плату з вирахуванням всіх податків та зборів, в тому числі страхових внесків.

30 січня 2012 року позивач була звільнена з підприємства у зв'язку із скороченням штату.

У травні 2015 року УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова повідомили позивача, що за підприємством обліковується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року та заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску за період з 01.03.2011 року по 31.07.2013 року

21 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії та включенням періоду за який підприємство не сплачувало страхові внески до її страхового стажу, в чому їй було відмовлено, у зв'язку з несплатою підприємством страхових внесків.

Позивач вказує, що наявність заборгованості підприємства перед Пенсійним Фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідальність за їх несплату несе підприємство, в якому працює застрахована особа, у зв'язку з чим і звернулась до суду з даним позовом.

15 липня 2015 року представником відповідача було подано письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що через несплату ХКП «Міськелектротранс» страхових внесків до Пенсійного Фонду України у позивача не підтверджено страховий стаж за періоди: з 01.11.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.03.2011 року по 31.01.2012 року. Відповідно доки підприємством не буде погашено заборгованість зі сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України зарахування страхового періоду позивача буде неможливим.

ПозивачОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представники відповідачаГончарова І.Ю., яка діє на підставі довіреності від 23.10.2015 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особив судове засідання не з'явилась, просила розглядати справу за її відстуністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що з 18.12.1990 року по 30.01.2012 року ОСОБА_1 працювала у Харківському комунальному підприємстві «Міськелектротранс». (а.с. 11-12)

З 01.02.1999 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, та отримує пенсію за віком (а.с.25-26).

30 січня 2012 року ОСОБА_1 була звільнена у зв'язку із скороченням штату.

Як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова №6599/07-28 від 08.05.2015 року, за Харківським комунальним підприємством «Міськелектротранс» обліковується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року, та заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2011 року по 31.07.2013 року. (а.с. 9)

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 виникла за період з 01.11.2009 року по 31.12.2009 року (2 місяці), з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року (12 місяців), та з 01.03.2011 року по 31.01.2012 року (11 місяців). (а.с. 25-26)

21 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням трудового стажу, за який підприємством не сплачено страхові внески.

02 червня 2015 року позивачу було надано відповідь №77/М-10/31, в якій її було повідомлено, що оскільки ХКП «Міськелектротранс» в період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.03.2011 року по 31.12.2012 року не були сплачені страхові внески, то до загального трудового стажу вказаний період не зараховується. (а.с. 8)

При цьому суд зазначає, що вказана відповідь фактично є відмовою УПФУ В Жовтневому районі м. Харкова у проведенні перерахунку з врахуванням спірного трудового стажу.

Позивач, вважаючи дану відмову незаконною, звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

За правилами статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування врегульовані Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-ІV), зокрема: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

У силу статті 1 цього Закону страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону; а згідно частини третьої статті 18 цього закону вони є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 1 статті 11 Закону №1058-ІV встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до пункту 1 статті 14 Закону №1058-ІV страхувальниками зазначених осіб є роботодавці, які відповідно до частини першої статті 15 цього Закону є платниками страхових внесків і зобов'язані на підставі пункту 6 частини другої статті 17 цього ж Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

За змістом статті 18 Закону №1058-ІV страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство; іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Частина перша статті 40 Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Судом встановлено, що із заробітної плати позивача щомісяця утримувалася сума страхових внесків, у тому числі з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року, та з 01.03.2011 року по 31.01.2012 року.

Відповідно до ч.18 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», посадові особи суб'єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, ХКП «Міськелектротранс», в якому працювала позивач.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, дії відповідача щодо неврахування страхового стажу ОСОБА_1 за період роботи з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року, та з 01.03.2011 року по 31.01.2012 року є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 69-72, 86, 99, 100, 122, 128, 130, 158 КАС України, ст. 19,64, 92 Конституції України, ст. 1, 11, 14, 18, 40, 42, 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи на Харківському комунальному підприємстві «Міськелектротранс» з 01.11.2009 року по 31 .12.2010 року та 01.03.2011 року по 30.01.2012 року .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи на Харківському комунальному підприємстві «Міськелектротранс» з 01.11.2009 року по 31 .12.2010 року та 01.03.2011 року по 30.01.2012 року та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

суддя І.В.Іванова