Справа № 2а-3291/12/0170/26
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/62453/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого суддіМалиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, Ліквідаційної комісії Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Алуштинського міського суду АР Крим з адміністративним позовом (переданого в подальшого до Окружного адміністративного суду АР Крим ) до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, Ліквідаційної комісії Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про визнання протиправним та скасування наказу відповідача - 1 № 602-К від 28.11.2011 року «Про звільнення ОСОБА_4.»; зобов'язання відповідачів - 1, 2 змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_4 зі «звільнена із займаної посади у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку зі зміною суттєвих умов праці у відповідності до пункту 6 статті 36 КЗпП України» на «звільнена з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату і реорганізацією у відповідності зі ст. 40 КЗпП України» і дати звільнення з « 30 листопада 201 року» змінити на день рішення справи в суд і внесення відповідного запису до її трудової книжки. Ставилось також питання про відновлення строку для подання позову

Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2012 року поновлено ОСОБА_4 строк звернення з адміністративним позовом до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2012 року вказаний позов задоволено частково.

Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду першої інстанції ухвали від 14.05.2012 року про поновлення строків на звернення з адміністративним позовом до суду.

Вважаючи, що рішення апеляційної інстанції (ухвала від 17 серпня 2012 року) прийнято з порушенням норм процесуального права, Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і надалі в редакції чинній на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції, далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами..

Частиною другою статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з статтею 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Крім того, згідно із пунктом 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року № 2 за правилами частини другої статті 185 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 211 КАС України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Відповідно до частини другої статті 211 КАС України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, ухвалами, які можуть бути окремо оскаржені від постанови суду повністю або частково є рішення суду першої інстанції питання щодо оскарження яких, врегульовано відповідними статтями КАС України, що передбачають повноваження суду на їх постановлення, а також які перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Зі змісту, наведеної статті 100 КАС України вбачається, що її структура не визнає можливості оскарження відповідної ухвали про поновлення строку звернення з позовом до суду, яка в свою чергу не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У зв'язку з чим, право звернення з апеляційною скаргою на відповідне процесуальне рішення має заявник, враховуючи положення, передбачене реченням другим частини другої статті 185 КАС України, а саме включивши свої заперечення на дане рішення до апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Вказаним пунктом 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 також зауважено, що якщо подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, оскарження якої не передбачено КАС України, або касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі, суддя-доповідач суду апеляційної чи касаційної інстанції відмовляє у відкритті провадження, керуючись відповідно статтями 185, 189 та статтями 211, 214 КАС України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, суддя вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження прийшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про поновлення строку звернення до суду, керуючись, при цьому, частиною третьою статті 102 КАС України.

Натомість, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зауважує, що стаття 102 КАС України регулює питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків, де частиною 4 передбачає, що правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно відмовивши у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду першої інстанції про поновлення строку звернення до суду невірно застосував частину третьою статті 102 КАС України, замість вірного посилання на частину 2 статті 211КАС України.

Але, враховуючи, що таке порушення не потягло прийняттю незаконного рішення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України відповідно до статті 225 КАС України, вважає за необхідне змінити рішення суду апеляційної інстанції, в частині мотивів відмови у відкритті апеляційного провадження щодо оскарження ухвали Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2012 року, враховуючи викладене.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України залишити без задоволення.

Ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про скасування наказу змінити.

Виключити в мотивувальній частині рішення суду апеляційної інстанції посилання на частину третю статті 102 КАС України.

В іншій частині ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та не підлягає перегляду.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець