Справа № 802/2221/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2221/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

28 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідачів: Горецького Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Вінницького районного відділу УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_4 з квітня 2013 року проходив службу в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого БНОН Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, з якої звільнений наказами УМВС України у Вінницькій області №339 від 22 квітня 2015 року та начальника УМВС України у Вінницькій області №90 о/с від 18 червня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 старший оперуповноважений БНОН Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області майор міліції ОСОБА_4, дільничний інспектор міліції СДІМ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області капітан міліції ОСОБА_5, слідчий СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенант міліції ОСОБА_6, міліціонер-водій Вороновицького СВМ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області старшина міліції ОСОБА_7 заступили на добове чергування в складі слідчо-оперативної групи та отримали табельну вогнепальну зброю.

Протягом дня слідчо-оперативна група Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області у повному складі виїздила на повідомлення про правопорушення та інші події, які надходили до чергової частини Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області.

О 17 год. 10 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 до Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області з Вінницької ЦРЛ надійшло повідомлення про те, що в с.Лука-Мелешківська померла гр. ОСОБА_8 За вказаним повідомленням направлено слідчо-оперативну групу Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, яка прибула на місце події у повному складі.

Потім слідчо-оперативна група Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області на службовому автомобілі поїхала в с. Вінницькі Хутори, оскільки безпосередньо ОСОБА_5 зателефонував знайомий на мобільний телефон, який повідомив про пошкодження паркану. Слідчо-оперативна група Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області прибула в с. Вінницькі Хутори, оглянула паркан, після чого заявник запросив працівників міліції повечеряти в побутовому вагончику.

Аналогічне повідомлення про пошкодження паркану надійшло до чергової частини Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області і туди були направлені працівники відділення Державної автомобільної інспекції Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області; слідчо-оперативну групу Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області оперативний черговий за вказаним повідомленням не направляв.

Згодом до місця пригоди під'їхали громадяни, які відрекомендувались представниками громадського формування та журналістами і наполягали на проведенні огляду усіх присутніх працівників міліції на стан алкогольного сп'яніння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23:00 проведено медичний огляд членів слідчо-оперативної групи Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області та працівників відділення Державної автомобільної інспекції Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області в КЗ ВОНД «Соціотерапія». Проведеним оглядом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були відсторонені від подальшого несення служби та здали до чергової частини Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області табельну вогнепальну зброю.

Наказом УМВС у Вінницькій області №391 від 20 квітня 2015 року призначено провести службове розслідування. Проведення службового розслідування доручено старшому інспектору ВІОС УКЗ УМВС України у Вінницькій області майору міліції ОСОБА_9, за результатами якого складено висновок від 22 квітня 2015 року за фактом порушення службової дисципліни співробітниками Вінницького РВ ІНФОРМАЦІЯ_1 під час несення служби в складі СОГ, який 22 квітня 2015 року затверджено т.в.о. начальника УМВС України у Вінницькій області.

Відповідно до висновку, за порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України - грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у вживанні спиртних напоїв, перебування в стані алкогольного сп'яніння під час несення служби в складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю, старшого оперуповноваженого БНОН Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ слід звільнити після виходу з лікарняного.

На підставі вищевказаного висновку, 22 квітня 2015 т.в.о. начальника УМВС у Вінницькій області прийнято оскаржуваний наказ №339 «Про порушення службової дисципліни у Вінницькому РВ та покарання винних», відповідно до якого за порушення статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у вживанні спиртних напоїв, перебування в стані алкогольного сп'яніння під час несення служби в складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю на старшого оперуповноваженого БНОН Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ після виходу з лікарняного.

З наказом УМВС України у Вінницькій області від 22 квітня 2015 року №339 «Про порушення службової дисципліни у Вінницькому РВ та покарання винних» ОСОБА_4 ознайомився 17 червня 2015 року , про що власноруч записано ним у примірнику наказу (а.с. 9 зворот).

На виконання вказаного наказу, 18 червня 2015 року начальником УМВС у Вінницькій області прийнято наказ №90 о/с, згідно з яким відповідно до п.п. «Є» (за порушення дисципліни) статті 64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» з 18 червня 2015 року майора міліції ОСОБА_4, старшого оперуповноваженого по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Вінницького районного відділу УМВС України у Вінницькій області звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік).

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що дисциплінарне стягнення , накладене на позивача, відповідає тяжкості вчиненого ним проступку і ступеню його вини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відносини щодо звільнення з публічної служби, в тому числі з органів внутрішніх справ, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законодавством, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, порядок проходження служби в органах внутрішніх справ є Закон України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року, Закон України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" від 22 лютого 2006 року та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Приписами Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що міліція в Україні - це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень; участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань; виконання адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків.

Статтями 10 та 11 Закону України «Про міліцію» визначені основні обов'язки та права міліції.

У відповідності до частини 1 статті 16 Закону України «Про міліцію» особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, Кабінет Міністрів УРСР своєю постановою від 29 липня 1991 року затвердив Положення № 114.

Пунктом 62 Положення № 114 (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Приписами п.п. «є» пункту 64 Положення № 114 визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Відповідно до пункту 66 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому, звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Як встановлено під час розгляду справи, на позивача за вчинення дисциплінарного проступку, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, яке є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені в Дисциплінарному статуті.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Підставою для накладення дисциплінарних стягнень, як вбачається зі змісту статті 12 Дисциплінарного статуту є порушення службової дисципліни.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту начальником призначається службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

В ході судового розгляду досліджено службову характеристику на майора міліції ОСОБА_4, старшого оперуповноваженого БНОН Вінницького районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області, відповідно до якої позивач за час проходження служби заохочувався 5 разів, притягувався до дисциплінарної відповідальності 11 разів, на даний час має діюче стягнення (зауваження, наказ РВУМВС України від 09 квітня 2015 року № 30).

На переконання суду факт дисциплінарного проступку та правильність відповідного висновку з цього приводу суб'єкта владних повноважень в даному випадку повністю підтверджується наданими доказами.

Так, в матеріалах службового розслідування, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи, міститься пояснення майора міліції ОСОБА_4 від 20 квітня 2015 року, відповідно до якого позивач заперечує про вживання алкогольних напоїв безпосередньо під час несення служби, проте визнає, що 18 квітня 2015 року він вживав алкогольні напої, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_1 від нього було чутно залишки випитого напередодні алкоголю.

Однак, у ході судового засідання ОСОБА_4 змінив свої покази і категорично заперечив факт вживання алкогольних напоїв, зазначаючи, що попередні покази він давав під тиском, натомість зазначив, що алкогольні напої взагалі не приймав, оскільки наступного дня йому було призначено операцію.

Також долучив до матеріалів справи копію рецепту про призначення медичного препарату "Барбовал", згідно якого позивачу слід приймати відповідний препарат по 15 крапель на ніч .

Проте, згідно з довідкою вих. №128 від 20 квітня 2015 року, виданої КЗ ВОНД "Соціотерапія" у гр. ОСОБА_4 о 23 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено легкий ступінь сп'яніння за допомогою приладу алкотестер Alcotest Drager (Драгер) 6510 (0,46 проміле).

У суді І інстанції залучений до участі спеціаліст зазначила , що вона безпосередньо проводила медичний огляд позивача і під час медичного огляду на предмет алкогольного сп'яніння, позивач не повідомляв про вживання будь - яких медичних препаратів, про що нею зроблено запис у картці амбулаторного медичного огляду.

Крім того, щодо приймання медичного препарату "Барбовал" зазначила, що до його вмісту входить етиловий спирт, проте кількість препарату, призначена лікарем, та вжита напередодні огляду не може свідчити про наявність алкогольного сп'яніння 0,46 проміле.

Зазначена інформація, яка повідомлена спеціалістом, також підтверджується копією карти амбулаторного хворого та копією висновку амбулаторного медичного огляду №184 від ІНФОРМАЦІЯ_1, які долучені до матеріалів справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції, що надані пояснення спеціаліста Вінницького обласного наркологічного диспансеру "Соціотерапія" ОСОБА_10 спростовують доводи позивача та його представника щодо вживання медичного препарату "Барбовал" замість алкогольних напоїв під час несення служби.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції, що перебування на службі у складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю в стані алкогольного сп'яніння, може потягнути за собою неадекватну поведінку працівника міліції у разі виникнення небезпеки як його особистому життю та здоров'ю, так і оточуючим громадянам.

Виходячи з викладеного вище, колегія суду погоджується з висновком суду І інстанції, що дисциплінарне стягнення, накладене на позивача, відповідає тяжкості вчиненого ним проступку і ступеню його провини.

Згідно п.1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України №499 від 31 грудня 2007 року, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Позовні вимоги про поновлення на раніше займаній посаді і виплата грошового та речового забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про визнання наказу про звільнення неправомірним, а тому не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 02 листопада 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.