Справа № 285/3506/15-а
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/3506/15-а>

провадження в справі 2-а/0285/164/15

03 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………..ОСОБА_1

при секретарі……………….Прач А.Ю.

з участю:

представника ОСОБА_2

представника відповідача....ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що у відповідності до п. 12 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі Постанова), як дружина військового пенсіонера ОСОБА_5, який помер 24.08.2005 року, має право на одноразову грошову допомогу у звязку з втратою годувальника. З заявою відповідного змісту вона звернулась до відповідача, однак їй було відмовлено у виплаті, у звязку з відсутністю реєстрації шлюбу з померлим та неможливістю надання копії свідоцтва про одруження. Вважає такі дії органу пенсійного фонду протиправними, оскільки при подачі заяви на отримання виплати, нею були подані документи, які підтверджують сімейні стосунки з ОСОБА_5, як дружини і чоловіка.

09.09.2015 року відкрито скорочене провадження у справі та розяснено відповідачу право подати заперечення на позов.

22.09.2015 року на адресу суду від відповідача надійшло заперечення на позов, в якому він просить відмовити у позові у звязку з його безпідставністю і необґрунтованістю.

24.09.2015 року справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, надала письмові заперечення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, як члену сімї (дружині) померлого військового пенсіонера в розмірі тримісячної пенсії годувальника. Листом від 22.07.2015 року відповідач відмовив позивачу у виплаті цієї допомоги, оскільки на день смерті годувальника вона не перебувала з ним у шлюбних відносинах.

Пенсійні правовідносини є одним із видів суспільних відносин, особливою формою здійснення права на пенсію та розглядаються, як особлива форма соціальної взаємодії, що об'єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов'язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 85 поєднанні із п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, заходи регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон), який регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить йому.

Виключно Законом визначаються, зокрема, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

За пунктом 16 Прикінцевих положень Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пенсія це щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім'ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника (абз. 22 ст. 1 Закону).

Одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв'язку із втратою годувальника (п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону), яка призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника (зокрема, крім інших, чоловіку (дружині), які були на його утриманні.

Зі змісту норм Закону вбачається, що перелік непрацездатних членів сім'ї, яким може бути призначена пенсія у зв'язку із втратою годувальника, є поосібним і вичерпним. Вони не містять правил (велінь), згідно з якими до непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками) визначення поняття сім'ї, як-от спільне проживання і ведення господарства, спільний побут, набуття характерних взаємних прав та обов'язків.

Ужиті в Законі поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя. За ч. 1 ст. 21 СК України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, а не проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу.

У повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї. Але при цьому вони не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім'ї, а її учасники визнаватися членами сім'ї, яким з огляду на об'єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов'язки.

Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім'ї, що не є рівнозначним поняттям "чоловік" та "дружина", позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб'єкта правовідносин між собою.

У законодавстві про пенсійне забезпечення ясно й однозначно визначено, що право на призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім'єю без шлюбу, не належать.

Саме така правова позиція висловлена в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 10.03.2015 року в справі № 21-615-а14.

Встановлено, що позивач з червня 1984 року проживала разом з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Цей факт за рішенням суду в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, був визнаний таким, що має юридичне значення, в тому числі, на думку позивача, для вирішення питання про призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Нормативний підхід до розуміння зазначених положень закону в контексті зазначених обставин справи дає підстави дійти такого правового висновку.

У розумінні п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону право на призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка та чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали однією сім'єю без шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, і після смерті того з них, хто за життя утримував другого, той, хто залишився жити, не набуває права на призначення йому пенсійних виплат у зв'язку із втратою годувальника.

Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім'ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що дії відповідача відповідають вимогам закону і підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, як члену сімї померлого військового пенсіонера, не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 69-71, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуюча О.О.Літвин