Справа № 2а-462/10
Суддя: Куліченко М. В.
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2а-462/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2010 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючої - судді Куліченко М.В.

розглянувши в м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради неправомірними та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, які передбачені ст. 37 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01Л2.2007 року по 01Л 2.2008 року та ст.39 вищевказаного Закону за період з 01.12.2005 року по 01.12.2008 року, мотивуючи це тим, що вона являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивачка вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах визначених ЗУ Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи порушує її права.

В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просить розглянути справу в письмовому провадженні у її відсутність у письмовому провадженні, вимоги позову підтримує з підстав, зазначених в позовній заяві та просить позов задоволити станом на день постановления рішення.

Представник відповідача УПСЗН Коростенської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, в якому позовні вимоги не визнають, просять справу слухати без них.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, яким є м Коростень. В даний час працює в ЗОНІ №6 м.Коростеня, отримує кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким встановлені компенсації та доплати громадянам, що проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат. Відповідно до вимог ст. 37 вищезазначеного Закону, громадянам, що проживають на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, виплачується щомісячна грошова допомога , в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі

% мінімальної заробітної плати щомісячно. Суд погоджується з доводами зову про те, що ці вимоги Закону Про статус... відповідачем порушувались, зивачка не отримувала зазначених кошт в відповідних розмірах , тому вимоги її зову є обгрунтованими , в межах строку позовної давності, визначеного ст. КАС України. Крім того, згідно із Законом України «Про державний бюджет 2008 рік» дію статтей 37,39 ЗУ Про статус і соціальний захист населення жадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зупинено на ріод з 01.01.2008 року по 23.05.2008 року, позовні вимоги задовольняються лісово, кошти за 2008 рік підлягають стягненню, починаючи з 23.05.2008 року.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, діяли у вказаних періодах, а саме:

-з 1.12.2008 р. - 605 грн.;

-з 1.04.2009 р. - 625 грн.;

-з 1.07.2009 р. - 630 грн.;

-з 1.10.2009 р. - 650 грн.

-з 1.11.2009 р. - 744 грн.

В звязку з викладеним, розмір недовиплачених позивачці коштів,

зедбачених ст.37 вищевказаного Закону у розмірі 40% мінімальної заробітної іти щомісяця, за мінусом одержаних коштів по 2,10 грн. щомісяця, ( 12 міс. х 0 грн. = 25,20 грн.) становить виходячи з розрахунку 3062,00 грн., а саме:

1.01.2008р. по 01.04.2009 р. - (605 грн. х 40%) х 3 міс. = 726 грн.

1.04.2009р. по 01.07.2009 р. - (625 грн. х 40%) х 3 міс. = 750 грн.

1.07.2009р. по 01.10.2009 р. - (630 грн. х 40%) х 3 міс. = 756 грн.;

1.10.2009р. по 01.11.2009 р. - (650 грн. х 40%) х 1 міс. = 260 грн.;

.11.2009 р. по 01.01.2010 р. - (744 грн. х 40%) х 2 міс. = 595,20 грн. сього - 3087,20 грн.

Таким чином : 3087,20 - 25,20 = 3062,00 грн.

В звязку з викладеним, розмір недовиплачених позивачці коштів,

іедбачених ст. 39 Закону у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат щомісяця, мінусом одержаних коштів по 10,50 грн. щомісяця, - ( 12 міс. X 10,50 = 126 .), виходячи з розрахунку становить - 15310,00 грн., а саме:

.01.2009 р. по 01.04.2009 р. - (605 грн. х 2) х 3 міс. = 3630 грн.

.04.2009 р. по 01.07.2009 р. - (625 грн. х 2) х 3 міс. = 3750 грн.

.07.2009 р. по 01.10.2009 р. - (630 грн. х 2) х 3 міс. = 3780 грн.

.10.2009 р. по 01.11.2009 р. - (650 грн. х 2) х 1 міс. = 1300 грн.

.11.2009 р. по 01.01.2010 р. - (744 грн. х 2) х 2 міс. = 2976 грн.

:ього - 15436,00 грн.

Таким чином : 15436,00 - 126,00 = 15310,00 грн.

Всього: 3062,00 + 15310,00 = 18372,00 грн.

Посилання позивачки на ст. 233 ,238 КЗпП України, якими встановлено, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові виплати, крім вимог про лату працівникові середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу або шці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який глядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум обмеження будь-яким строком та те, що зазначені виплати відповідно до ?ну України від 28.02.1991 року № 796 -XII громадянам проводились за місцем оти та входять в структуру заробітної плати не є обгрунтованими, бо дійсно, ювідно до ст.2 Закону України Про оплату праці до структури заробітної ги окрім основної входять додаткова заробітна плата, яка включає доплати,

адбавки, компенсаційні та інші грошові виплати. Згідно ст.39 Закону Про атус... , така доплата провадиться працюючим особам, однак,-суд визнає, о Закон України "Про оплату праці" визначає економічні, правові та ганізаційні засади оплати праці працівників, які перебувають в трудових дносинах , відповідно до ст. 1,2,4,21,22 якого, заробітна плата є

рантованою винагородою працівнику за роботу ,яку роботодавець виплачує підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти дприємства або бюджетні кошти, виділені на ці цілі. Однак, передбачені ст.

ЗУ Про статус... доплати до структури заробітної плати не входять , а дповідно до Закону України "Про формування, порядок надходження і користання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків рнобильської катастрофи та соціального захисту населення" від 10 лютого 00 року № 1445-Ш (далі -Закон № 1445-ІП) фінансуються за рахунок коштів онду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської тастрофи та соціального захисту населення (далі - Фонд) та інших джерел, значених законодавством України.

Фонд утворюється у складі Державного бюджету України, кошти Фонду раховуються на окремий рахунок Державного бюджету України, а зпорядником коштів Фонду є Міністерство України з питань надзвичайних туацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської тастрофи ( далі - МНС України) ст. ст. 1-3 Закону № 1445-ІП .

Порядок використання коштів Фонду визначався постановою Кабінету іністрів України від 20 червня 2000 року № 987 "Про затвердження Порядку користання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків рнобильської катастрофи та соціального захисту населення", яка втратила нність у зв'язку з прийняттям постанови від 16 вересня 2005 року № 931 "Про вердження Порядку використання коштів, передбачених у державному джеті для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської тастрофи" та від 20 вересня 2005 року № 936 "Про затвердження Порядку користання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської астрофи"

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 6 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які траждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою скасовано танову Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року № 987,

ановлено новий порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, но з яким нарахуваннями виплата доплат за роботу в зоні забруднення водиться через управління соціального захисту населення населення цевих органів виконавчої влади. З врахуванням наведеного, зазначені лати не є частиною заробітної плати . а є самостійними соціальними виплатами, СЗН не є роботодавцем для позивачки, тому ці виплати позивачці слід шести відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на )8 рік та Порядку використання коштів Державного бюджету України на сонання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих іслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, відповідно до ст.2 та 159 КАС України, суд дослідив івосуб»єктність відповідача, його права і обов»язки , в сфері публічних івовідносин, та визначив, що він є належним відповідачем по заявлених югах. Саме відповідач має обов»язок провадити нарахування конкретних сум

соціальних виплат, передбачених ст.37 ЗУ «Про статус________» - позивачці.

Фінансування таких виплат, здійснюється за рахунок державного бюджету. Відповідач не надав суду доказів тому, що відповідні перерахування бюджетних кошт на їх рахунки для виплати позивачці не було здійснено. Аналізуючи розмір видатків, що направляються органам Мінпраці і соціальної політики з державного бюджету, для соціальних виплат потерпілим від аварії на ЧАЕС, суд встановив,що джерело фінансування таких виплат було недостатнім, однак, невизначення відповідних бюджетних видатків, в Законі «Про державний бюджет України », не може приводити до обмеження витрат на загальносуспільні потреби, порушення прав людини і громадянина, встановлених Конституцією України. Згідно наказу № 147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України - , за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені, тому суд, стягує зазначені кошти з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради

Керуючись ст. ст. 99,100, 159 - 163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст. ст. 37, 39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , Постановою Кабінету Міністрів України № 987 від 20.06.2000 року Про затвердження порядку використання коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, суд , -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 в неповному обсязі кошт, передбачених ст. ст. 37, 39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти, передбачені ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 3062,00 грн., за період з 01.01.2009 року по 01.01.2010 року, передбачені ст. 39 цього Закону в розмірі 15310,00 грн., за період з 01.01.2009 року по 01.01.2010 року, а всього 18372,00 грн. В решті позову - відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає чинності: 1/ якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано - після закінчення строку подання заяви; 2/якщо заяву було подано, але не подано після цього протягом 20 днів апеляційної скарги - після закінчення строку подання апеляційної скарги; 3/ в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.