Справа № 645/7001/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 р. Справа № 645/7001/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015р. по справі № 645/7001/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), 13.08.2015 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова, відповідач), в якому просив: визнати протиправним Рішення № 326 від 31.07.2015 р. Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про відмову в перерахуванні пенсії щодо включення до розрахунку при перерахуванні пенсії за віком державного службовця суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати у загальній сумі 16953 грн. 49 коп., зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Фрунзенському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю, з 31.03.2014 р. згідно довідки № ХМЦЗ-06-8060-22/14 від 31.03.2014 р., виданою Харківським міським центром зайнятості, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення відповідно до Закону України «Про державну службу», включивши до складу заробітної плати суми, виплачені за період з 01.03.2012р. по 28.02.2014 р. - суми, які були виплачені, але не враховані при призначенні пенсії - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати на загальну суму 16953,49 грн. із збереженням 80% нарахування пенсії на момент виходу на пенсію з 31.03.2014 р.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 29.10.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 від 06.05.2014 року, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу». Пенсія призначена відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 31.03.2014 року у розмірі 80% від суми заробітної плати.

Оскільки відповідач провів нарахування пенсії без урахування виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації, ОСОБА_1 30.07.2015 року звернулась до УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова з заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації, та надала відповідну довідку про складові заробітної плати.

Проте, позивачу Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі від 31.07.2015 року № 326 відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати, у зв'язку з тим, що, на думку пенсійного органу, матеріальна допомога, індексація, компенсація не зараховуються до інших надбавок, передбачених ст. 33 Закону України "Про державну службу", зазначені виплати не включаються до заробітку, що враховується при обчисленні пенсії державним службовцям, а тому підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Не погодившись з такими діями відповідача та прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати, та які передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу». Оскільки матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку заробітної плати, то вона не включається до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям. Індексація сум заробітної плати не відносяться до інших надбавок, тому врахувати її в суму заробітної плати для обчислення пенсії не має підстав.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції вважає, що Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, діяло згідно діючого законодавства, не порушуючи норм права, що діють в системі пенсійного забезпечення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

04 лютого 2003 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16 січня 2003 року №432-ІУ, яким внесено зміни до зазначеного закону та доповнено його статтею 37-1, якою визначено порядок і умови перерахунку пенсії державним службовцям. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР " Про оплату праці " (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення " (далі - Закон №1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У довідці, поданій позивачем, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", вказано, що на всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та індексація включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням Законів №3723-ХІІ та №108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону №1058-ІУ та стаття 66 Закону №1788-ХІІ, а тому позивач має право на перерахунок призначеної пенсії.

Окрім того, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на таке.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (в редакції на момент призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно зі змінами до зазначеної статті Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" від 27.03.2014 року (редакція діє з 01.05.2014р.), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Однак, колегія суддів зазначає, що підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України "Про державну службу", положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" змін не зазнали.

Отже, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому вважає, що внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, позивачу слід проводити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, оскільки на момент виходу позивача на пенсію пенсія державним службовцям призначалася згідно з положеннями ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 80%.

Згідно з приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на той факт, що відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Враховуючи дату звернення позивача до суду (13.08.2015 р.), шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту лише з 13.02.2015 року.

Згідно з ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Належних доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про перерахунок та виплату пенсії, відповідно позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсій за період з 31.03.2014 року по 12.02.2015 року включно, що зумовлює залишення таких позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015р. по справі № 645/7001/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним Рішення № 326 від 31.07.2015 р. Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про відмову ОСОБА_1 в перерахуванні пенсії щодо включення до розрахунку при перерахуванні пенсії за віком державного службовця суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати у загальній сумі 16953 грн. 49 коп.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю, з 13.02.2015 р. відповідно до довідки № ХМЦЗ-06-8060-22/14 від 31.03.2014 р., виданої Харківським міським центром зайнятості, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення відповідно до Закону України «Про державну службу», включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати на загальну суму 16953,49 грн. із збереженням 80% нарахування пенсії на момент виходу на пенсію.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести певні дії за період з 31.03.2014 року по 12.02.2015 року включно - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст постанови виготовлений 03.11.2015 р.