Справа № 496/2851/15-а
Суддя: Бобуйок А. Д.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2851/15-а
Провадження № 2-а/496/58/15
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28.10.2015року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Гайдейчук К.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з даним адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області № 423, видане на підставі протоколу засідання комісії по розгляду питання призначення (перерахунку) пенсії від 27 листопада 2013 року № 16, щодо стягнення з неї 8475,56 грн., а також зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області повернути їй кошти, незаконно утримані на виконання зазначеного рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1 квітня 2003 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Підставами для нарахування позивачці даного виду пенсії стало те, що вона, досягнувши пенсійного віку (55 років), мала більше 20 років загального трудового стажу, з яких пропрацювала на виборних посадах в органах місцевого самоврядування більше 8 років, а саме: на посаді секретаря Майорівської сільської ради Біляївського району у період з 1 квітня 1967 року по 8 травня 1972 року, а також з 18 жовтня 1984 року по 4 грудня 1988 року. Однак 27 січня 2014 року відповідачем було прийнято рішення № 250 про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам, згідно якого позивачка мала повернути надміру сплачені кошти в сумі 97241,28 грн. за період з 1 квітня 2003 року і по 31 січня 2014 року, так як вона працювала на виборних посадах в органах місцевого самоврядування до набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», через що не набула права на зазначений вид пенсії. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року у справі № 496/834/14-а, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 27 січня 2014 року № 250 щодо стягнення з позивачки 97241,28 грн. та зобовязано повернути незаконно утримані кошти. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 26 травня 2015 року у справі № 496/1747/15-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоуправління» та зобовязано зазначене Управління відновити виплату їй пенсії з дня її припинення, тобто з січня 2014 року. При цьому, з січня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області почало утримувати з неї 20% від щомісячного розміру пенсії. У звязку з цим вона звернулась до відповідача із заявою про припинення проведення стягнення, однак їй було розяснено, що утримання по рішенню від 27 січня 2014 року № 250 ще не проводилось, а стягнення проводиться на підставі рішення Управління за № 423, виданого на підставі протоколу від 27 листопада 2013 року. Позивачка вважає дане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у звязку з чим змушена звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, при цьому підтримала письмові заперечення на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін по справі, приймаючи до уваги письмові заперечення представника відповідача, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 1 квітня 2003 року і до теперішнього часу позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області.

До 27 січня 2014 року ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», так як вона, досягнувши пенсійного віку (55 років), мала більше 20 років загального трудового стажу, з яких відпрацювала на виборних посадах в органах місцевого самоврядування більше 8 років, а саме: на посаді секретаря Майорівської сільської ради Біляївського району у період з 1 квітня 1967 року по 8 травня 1972 року, а також з 18 жовтня 1984 року по 4 грудня 1988 року.

27 січня 2014 року відповідачем було прийнято рішення № 250 про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам, згідно якого позивачка мала повернути надміру сплачені кошти в сумі 97241,28 грн. за період з 1 квітня 2003 року і по 31 січня 2014 року, так як вона працювала на виборних посадах в органах місцевого самоврядування до набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у звязку з чим не набула права на зазначений вид пенсії.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року у справі № 496/834/14-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 27 січня 2014 року № 250 щодо стягнення з позивачки 97241,28 грн. та зобовязано повернути незаконно утримані кошти (а.с.7-8).

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 26 травня 2015 року у справі № 496/1747/15-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоуправління» та зобовязано зазначене Управління відновити виплату їй пенсії з дня її припинення, тобто з січня 2014 року (а.с.9).

Статтею 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовими рішеннями в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що з січня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області почало стягувати з пенсії позивачки 20% від щомісячного розміру пенсії.

У звязку з цим, позивачка звернулась до відділення банку, в якому вона отримує пенсію, де одержала роздруківку руху коштів по своєму пенсійному рахунку, з якого вбачається, що на даний час вона отримує пенсію в розмірі 45% від первинного розміру пенсії, який становить 1831,26 грн., що дорівнює 823,38 грн. (а.с.11-12).

З метою отримання офіційних розяснень з цього приводу 2 червня 2015 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області та 18 червня 2015 року отримала відповідь, з якої вбачається, що на даний час з її пенсії утримується 20% саме на погашення 8475,56 грн. (за рішенням № 423 від 27 листопада 2013 року) і станом на червень місяць залишок боргу за цим рішенням становить 4282,42 грн. (а.с.16).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного позивачкою рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з його сторони № 423 від 27 листопада 2013 року, переплата за період з 01.02.2008 року по 30.11.2013 року у розмірі 8475,56 грн., яка підлягає поверненню Управлінню Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області, утворилась внаслідок зловживань з боку ОСОБА_2, які мають наступний вираз «недостовірність виданих довідок про заробітну плату» (а.с.6). При ухваленні даного рішення колегіальний орган Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області керувався ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно з якою суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, належною підставою для утримання з пенсії надміру виплачених сум є зловживання безпосередньо з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Разом з тим, пенсійним органом жодним чином не доведений факт будь-яких зловживань з боку позивачки, а тому, відповідно, належних і достатніх підстав для прийняття рішення про утримання сум пенсії, надміру виплачених пенсіонеру ОСОБА_2, не було.

Аналізуючи положення ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка регулює порядок проведення майнових відрахувань з пенсії, що здійснюються на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень, тобто з дотриманням процедури прийняття такого рішення, надання зацікавленій особі можливості його оскаржити в установленому законом порядку, та набрання ним законної сили, суд наголошує про наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» майнові відрахування є санкцією за вчинення протиправного діяння або зловживання, що цілком узгоджується із загальною нормою цивільного права /ст. 1166 ЦК України/ щодо деліктної відповідальності за завдану шкоду, і не суперечить положенням ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонеру є можливим лише за умови доведеності зловживань з його боку. В усіх інших випадках надміру виплачених сум пенсій відповідальність перед державою несе страхувальник /ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»/. Отже, системний аналіз згаданих норм дає суду підставу дійти висновку стосовно того, що оскаржуване рішення Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області є такими, що суперечить положенням ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 101, 103 ЗУ «Про пенсійне страхування» у звязку із порушенням відповідачем визначеного законом порядку проведення майнових стягнень з пенсійних виплат та передбаченого Законом /ч. 2 ст. 64 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»/ обовязку УПФ письмово інформувати застрахованих осіб стосовно будь-яких змін розміру отримуваної пенсії та порядку оскарження рішень УПФУ, ухвалених з цього приводу.

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що приймаючи оспорюване рішення, Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області застосувало загальну норму права, яка регулює порядок проведення відрахування з пенсій в цілому, без урахування положень спеціальних норм пенсійного законодавства стосовно майнових стягнень, що дає суду підставу дійти висновку про те, що субєкт владних повноважень діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вимога позивачки про визнання такого рішення протиправним є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» (закон № 432-ІV від 16.01.2003 року) заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

-пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

-іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Таким чином, невідповідність складових заробітної плати працюючого державного службовця (в довідці, яку подає пенсіонер для перерахунку пенсії), складовими заробітної плати, яку отримував пенсіонер, коли сам працював на такій же посаді є цілком логічно, та не є підставою для твердження про подання пенсіонером недостовірних відомостей для перерахунку пенсії.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що позивачка неодноразово зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області за перерахунком пенсії та подавала довідки про суму заробітної плати, яку отримує секретар Майорівської сільської ради на час перерахунку пенсії (в тому числі і суми надбавок за ранг). На підставі виданих довідок Управління проводило належний перерахунок без будь-яких зауважень з приводу недостовірних відомостей в довідках.

Належних та допустимих доказів протилежного відповідачем суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

У відповідності до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги положення ст. 11 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З приводу строку звернення до суду встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що в січні 2014 року ОСОБА_2 отримала з Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області лист за вих. № 15081/07, з якого вбачається, що з неї проводиться утримання в розмірі 20% від пенсії на підставі рішення № 960 від 10.10.2013 року (а.с.15).

Після отримання цього листа, ОСОБА_2 звернулась за розясненнями до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області, де їй пояснили, що зазначене вище рішення за № 960 вказане помилково та її не стосується, а стягнення буде проводитись на підставі іншого рішення загалом на суму 97241,28 грн.

Далі, позивачка звернулась до відділення банку, та одержала роздруківку руху коштів по своєму пенсійному рахунку, з якого вбачається, що на даний час вона отримує пенсію в розмірі 45% від первинного розміру пенсії, який становить 1831,26 грн., що дорівнює 823,38 грн.

2 червня 2015 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області та 18 червня 2015 року отримала відповідь, з якої вбачається, що на даний час з її пенсії утримується 20% саме на погашення 8475,56 грн. (за рішенням № 423 від 27 листопада 2013 року) і станом на червень місяць залишок боргу за цим рішенням становить 4282,42 грн. Після стягнення з неї 8475,56 грн. Управління розпочне стягнення суми 97241,28 грн. попри те, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року у справі № 496/834/14-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 27 січня 2014 року № 250 щодо стягнення з позивачки 97241,28 грн. та зобовязано повернути незаконно утримані кошти.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з адміністративним позовом позивачкою не пропущено.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 71, 99, 100, 128, 160-162 КАС України, ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області № 423, видане на підставі протоколу засідання комісії по розгляду питання призначення (перерахунку) пенсії від 27 листопада 2013 року № 16, щодо стягнення з ОСОБА_2 8475,56 грн.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області повернути ОСОБА_2 кошти, незаконно утримані на виконання рішення № 423, виданого на підставі протоколу засідання комісії по розгляду питання призначення (перерахунку) пенсії від 27 листопада 2013 року № 16, щодо стягнення з ОСОБА_2 8475,56 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення або отримання її копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_3