Справа № 808/5561/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/57778/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Калашнікової О.В.,

Суддів: Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

секретар судового засідання - Маджар О.М.

за участю

представника Генеральної Прокуратури України Гудименко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року у справі за позовом прокурора Приазовського району Запорізької області до Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, відділ Держземагенства у Приазовському районі про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року прокурор Приазовського району Запорізької області звернувся в суд з позовом до Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, відділ Держземагенства у Приазовському районі, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області №21 від 14.05.2002 "Про затвердження розміру і площі прибережної захисної смуги вздовж берега Азовського моря", яким встановлено ширину прибережної захисної смуги 50 метрів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно чинного законодавства, якщо межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів не встановлені за проектом землеустрою, то прибережна захисна смуга визначається шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року, позовні вимоги задоволені. Визнане протиправним та скасоване рішення Новоконстянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області №21 від 14.05.2002 "Про затвердження розміру і площі прибережної захисної смуги вздовж берега Азовського моря".

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Новокостянтинівська сільська рада Приазовського району Запорізької області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що прокуратурою Приазовського району проведена перевірка за інформацією Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області №1432 від 06.06.2013 року. В ході перевірки встановлено, що Новокостянтинівською сільською радою Приазовського району Запорізької області прийняте рішення від 14.05.2002 року №21 "Про затвердження розміру і площі прибережної захисної смуги вздовж берега Азовського моря", пунктом першим якого затверджена прибережна захисна смуга довжиною 4087 м., шириною 50 м., загальною площею 204,38 га, та пунктом четвертим зобов'язано районний відділ земельних ресурсів установити межі прибережної захисної смуги в натурі.

Проект водоохоронних зон не розроблявся.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що акт встановлення меж ділянки в натурі та технічна документація з інвентаризації земель прибережної захисної смуги Азовського моря на території Новокостянтинівської сільської ради від 27.06.2002 року, яка не затверджена відповідним рішенням Приазовської районної ради Приазовського району Запорізької області не можуть бути підтвердженням наявності відповідного проекту землеустрою та не звільняє відповідача від обов'язку дотримання вимог законодавства про встановлення меж прибережної захисної смуги за проектами землеустрою. Вважають, що розмір прибережної захисної смуги встановлено без дотримання вимоги щодо 2 км від урізу моря.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області №21 від 14.05.2002 року "Про затвердження розміру і площі прибережної захисної смуги вздовж берега Азовського моря".

Відповідно до ч. 2 ст.3 Земельного кодексу України(далі ЗК України), земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Відповідно до п б ч.1 ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водоймів, крім земель зайнятих лісами.

Частиною 1 ст.60 ЗК України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих вод об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Згідно ч.3 ст.60 ЗК України розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Відповідно до ч.1 ст.88 Водного кодексу, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Частиною 4 ст.88 Водного кодексу визначено, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно ч.5 ст.88 Водного кодексу України уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Пунктом 4 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486 визначено, що у межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88-91 Водного кодексу України.

У п. 11 Порядку №486 зазначено, що водоохоронна зона морів, морських заток і лиманів, як правило, збігається з прибережною захисною смугою і визначається шириною не менше два кілометри від урізу води.

Судами було встановлено, що оскаржуваним рішенням Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області №21 від 14.05.2002 року "Про затвердження розміру і площі прибережної захисної смуги вздовж берега Азовського моря", не був затверджений проект землеустрою щодо встановлення розміру та межі прибережної захисної смуги вздовж берега моря на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, також у рішенні відсутнє посилання на те, що встановлення розміру та меж прибережної захисної смуги здійснене у відповідності з вимогами Водного кодексу України.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновками судів відносно того, що акт встановлення меж ділянки в натурі та технічна документація з інвентаризації земель прибережної захисної смуги Азовського моря на території Новокостянтинівської сільської ради від 27.06.2002 року, не затверджена відповідним рішенням Приазовської районної ради, отже не може бути підтвердженням наявності відповідного проекту землеустрою та не звільняє відповідача від обов'язку щодо дотримання вимог законодавства про встановлення меж прибережної захисної смуги у встановлених ч.5 ст.88 Водного кодексу України розмірах.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді: