Справа № 2а-1905/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"29" жовтня 2015 р. м. Київ К/9991/42227/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Амєліна С.Є.,
Бутенка В.І., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року, -

встановив:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова щодо відмови у перерахунку його пенсії за віком та зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) згідно з його заявою від 16 вересня 2011 року за період з 1 вересня 2006 року до 23 грудня 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік.

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою про зменшення та уточнення позовних вимог, просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за віком та зобов'язати відповідача провести з 1 жовтня 2011 року перерахунок його пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV за період роботи з 1 вересня 2006 року до 23 грудня 2010 року.

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 1 лютого 2012 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова щодо відмови позивачеві у перерахунку пенсії за віком. Зобов'язано відповідача провести з 1 жовтня 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії за віком за період з 1 вересня 2006 року по 23 грудня 2010 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 1 лютого 2012 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року та залишити в силі постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 1 лютого 2012 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова у перерахунку позивачеві пенсії за віком за його заявою від 16 вересня 2011 року є безпідставною, визнав протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку пенсії за віком і зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова провести з 1 жовтня 2011 року перерахунок та виплату позивачеві пенсії за віком за період з 1 вересня 2006 року по 23 грудня 2010 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова всупереч вимогам статті 42 Закону № 1058-IV не провело позивачеві перерахунок пенсії з 1 жовтня 2011 року з врахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній календарний 2010 рік, дійшовши висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку ОСОБА_4 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік.

За приписами частин 2, 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно тлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи рішення суд апеляційної інстанції не з'ясував належним чином предмет даного спору та обставини цієї справи, не врахував, що у листопаді 2011 року позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про зменшення та уточнення позовних вимог, згідно до якої ОСОБА_4 відмовився від частини його вимог, а саме щодо зобов'язання відповідача застосувати при перерахунку його пенсії показник середньої заробітної плати працівників в цілому по Україні за 2010 рік. Позивач просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за віком та зобов'язати відповідача провести з 1 жовтня 2011 року перерахунок його пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV за період роботи з 1 вересня 2006 року до 23 грудня 2010 року. Апеляційний суд у своєму рішенні вказує, що постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова всупереч вимогам статті 42 Закону № 1058-IV не провело перерахунок пенсії позивачеві з 1 жовтня 2011 року з врахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній календарний 2010 рік, однак згідно матеріалів, які наявні у цій справі, ОСОБА_4 у перерахунку пенсії з 1 жовтня 2011 року відповідач взагалі відмовив, і предметом цього позову є неправомірність такої відмови у проведенні перерахунку пенсії, а не правильність (неправильність) перерахунку пенсії, зокрема, в частині щодо застосування Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України. У даній справі стоїть питання про право позивача на перерахунок пенсії за віком у відповідності до вимог частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV за його заявою від 16 вересня 2011 року, і постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 1 лютого 2012 року було визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова щодо відмови позивачеві у перерахунку пенсії за віком і зобов'язано відповідача провести з 1 жовтня 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії за віком за період з 1 вересня 2006 року по 23 грудня 2010 року. Суд апеляційної інстанції у своїй постанові посилається на положення статті 42 Закону № 1058-IV, зокрема, вказує на те, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії, і кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії, однак апеляційний суд своїм рішенням не встановлює правомірність чи неправомірність дій Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова щодо відмови позивачеві у перерахунку пенсії за його заявою від 16 вересня 2011 року.

Поза увагою суду апеляційної інстанції залишились вимоги статей 11, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, які зобов'язують суд до активного вжиття заходів щодо з'ясування обставин справи, та щодо законності і обґрунтованості ухваленого судового рішення, а тому прийняту апеляційним судом по цій справі постанову не можна вважати законною і обґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Під час нового розгляду справи слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини, які підлягають доведенню в судовому процесі відповідно до предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії - направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Амєлін С.Є.

Бутенко В.І.