Справа № 816/4262/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/4262/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Петрукович Ю.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області про визнання неправомірним та скасування наказу від 11 вересня 2015 року №81-0; поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу охорони водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області; стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та 8000,00 грн моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що присяги державного службовця ОСОБА_4 не порушував, навпаки, під час служби неодноразово нагороджувався за високий професіоналізм та досягнення у роботі грамотами та відзнаками, а причиною звільнення стало упереджене ставлення начальника ОСОБА_3 Зауважував, що з актом про результати службової перевірки або будь-якими іншими документами стосовно звільнення позивача не було ознайомлено, постанови суду про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні корупційного правопорушення немає. Позивач вважає звільнення безпідставним, незаконним, необґрунтованим та таким, що ганьбить честь та гідність ОСОБА_4

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях відповідач зазначав, що на адресу Полтаварибохорони 18 серпня 2015 року надійшло подання від Управління служби безпеки України в Полтавській області про факти неналежного виконання службових обов'язків працівниками Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, зокрема, ОСОБА_4 За наслідками розгляду подання відповідачем прийнято рішення про проведення службового розслідування. За наслідками проведення службового розслідування виявлено, що ОСОБА_4 вчиняв діяння, несумісне з посадою начальника відділу охорони водних біоресурсів та грубо порушив Присягу державного службовця, на підставі чого комісія дійшла висновку про необхідність притягнути до відповідальності ОСОБА_4, а саме, звільнити його з роботи за порушення присяги державного службовця шляхом припинення державної служби відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону України "Про державну службу". Зазначене рішення комісії та наказ про звільнення ОСОБА_4 було оголошено на нараді 31 серпня 2015 року, на якій позивач був присутній, однак від підписання відмовився, повідомивши, що перебуває на лікарняному. Після виходу ОСОБА_4 на роботу 11 вересня 2015 року начальником Полтаварибохорони було видано наказ від 11 вересня 2015 року №81-0 про звільнення ОСОБА_4

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 лютого 2013 року ОСОБА_4 призначений на посаду начальника відділу охорони водних біоресурсів згідно наказу від 06 лютого 2013 року №18-0, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки позивача /а.с. 42/.

Цього ж дня ОСОБА_4 прийнято присягу державного службовця /а.с. 67/.

18 серпня 2015 року на адресу начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області надійшло подання Управління служби безпеки України в Полтавській області від 18 серпня 2015 року №14/279-134 для вжиття відповідних заходів, у якому відповідача проінформовано про виявлення фактів неналежного виконання службових обов'язків працівниками Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, зокрема, ОСОБА_4 /а.с. 91/.

Так, у поданні повідомлено, що за наявними даними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, з корисливих мотивів не вживають відповідних заходів по виявленню рибалок, які займаються рибальством забороненими методами - "бракон'єрів" на території Кременчуцького, Кобеляцького, Козельщинського районів та міста Комсомольська Полтавської області.

Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 створюють умови для рибних господарств, які здійснюють промисловий вилов риби в акваторії Дніпродзержинського водосховища, для вилову певних видів риби у кількості, яка перевищує встановлену законодавством норму (квоту) /а.с. 91/.

Цього ж дня, 18 серпня 2015 року, відповідачем прийнято наказ про "Проведення службового розслідування", яким у строк з 25 серпня 2015 року по04 вересня 2015 року доручено провести службове розслідування та затверджено склад комісії для проведення службового розслідування /а.с. 49-51/.

На щотижневій нараді, яка відбулася 25 серпня 2015 року, крім іншого, начальником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області ОСОБА_3 повідомлено що із СБУ в Полтавській області надійшло подання щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 На оперативній нараді по даному питанню вирішено провести службове розслідування щодо інформації, викладеної у поданні, головою комісії призначено ОСОБА_6

Протоколом проведення щотижневої наради від 25 серпня 2015 року №25 підтверджується, що ОСОБА_4 був присутнім на нараді 25 серпня 2015 року /а.с. 54-55/.

25 серпня 2015 року відбулося засідання комісії з проведення службового розслідування, оформлене протоколом від 25 серпня 2015 року №1, на якому вирішено, крім іншого, відібрати пояснення у ОСОБА_4 щодо викладеної у поданні інформації /а.с. 52-53/.

Актом від 31 серпня 2015 року комісією зафіксовано, що станом на 31 серпня 2015 року ОСОБА_4 не надав комісії по проведенню службового розслідування письмових пояснень /а.с. 58/.

За наслідками проведення службового розслідування 31 серпня 2015 року відповідачем складено та затверджено ОСОБА_6 проведення службового розслідування /а.с. 59-62/.

Зі змісту акту проведення службового розслідування вбачається, що начальник відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_4 та начальник відділу оперативної роботи ОСОБА_5, використовуючи своє службове становище, у відповідності до займаних ними посад, у зоні відповідальності Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області систематично порушували Закони України, які регламентують боротьбу з корупцією, Закон України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" у частині, що стосується контролю та нагляду в сфері рибного господарства та інших законодавчих актів, які тим чи іншим способом регулюють роботу органів рибоохорони Державного агентства рибного господарства України. Із пояснень встановлено, що ОСОБА_4, використовуючи свій вплив, у відповідності до займаної посади, примушував своїх підлеглих порушувати діючі закони. Підлеглі у своїх поясненнях відмічають про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають тісні зв'язки з високопосадовцями в СБУ міста Кременчука та міста Полтави, а також з високопосадовцями УВС міста Кременчука та міста Полтави, змушені були виконувати злочинні накази ОСОБА_4 тому, що боялись потрапити під так званий "прес" вищезазначених силових структур, як це вже було із колишнім працівником Полтаварибохорони ОСОБА_7, який за розпорядженням свого безпосереднього начальника ОСОБА_4 порушив закон, а потім за це поніс відповідальність.

Крім того, ОСОБА_4 створював спочатку умови для користувачів Полтавської області для порушення діючого законодавства, а потім тих же користувачів примушували платити йому хабарі за те, що користувачі начебто порушували діюче законодавство. як приклад. це полягало у тому, що спочатку ОСОБА_4 надавав наказ користувачам, щоб впіймати більше риби, використовувати заборонені знаряддя лову мотивуючи це тим, що дуже низькі улови в Полтавській області, а за це Держрибагентство його покарає, а на наступний день вилучав ці знаряддя лову, складали на користувача протокол, що у свою чергу тягло за собою відповідальність для користувача, пов'язану з великими матеріальними відшкодуваннями у державний бюджет за порушення закону, а потім пропонували цим користувачам співпрацю, яка полягала у тому, що користувачі щомісяця сплачували ОСОБА_4 грошову винагороду за те, що він не складав відповідних документів.

Також, були випадки, коли певні користувачі мали дуже маленьку квоту на той чи інший вид водних біоресурсів. У будь-який час у того чи іншого користувача розмір цієї квоти міг закінчитися і тоді користувач вимушений був би зупинити свою діяльність. У цьому випадку ОСОБА_4 пропонував користувачеві продовжувати промисловий вилов водних біоресурсів, а за те, що ОСОБА_4 буде мовчати користувач повинен йому сплачувати грошову винагороду.

За наслідками проведеного розслідування комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4, використовуючи свій службовий вплив, створював умови для отримання грошових винагород від користувачів, інспекторського складу Полтаварибохорона, та від громадян, які займались незаконним вилученням водних біоресурсів на Дніпродзержинському водосховищі у зоні відповідальності Полтаварибохорони. ОСОБА_4 вчиняв дії проти інтересів держави, які суперечать покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади , що призводить до приниження авторитету Полтаварибохорони, як територіального органу та Держрибагентства України як центрального органу виконавчої влади, та унеможливлює подальше виконання ОСОБА_4 своїх посадових обов'язків.

Таким чином, комісія вважає, що ОСОБА_4, як державний службовець, що прийняв присягу 06 лютого 2013 року, вчинив діяння, несумісне з посадою начальника відділу охорони водних біоресурсів, чим грубо порушив Присягу державного службовця.

За дії, викладені у матеріалах службового розслідування ОСОБА_4 запропоновано звільнити з роботи за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" /а.с. 59-62/.

31 серпня 2015 року на щотижневій нараді, оформленій протоколом від 31 серпня 2015 року №27 /а.с. 56-57/, начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області ОСОБА_3 зачитав результати проведення службового розслідування щодо викладених у поданні СБУ в Полтавській області фактів відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Потім зачитав наказ про звільнення ОСОБА_4 у зв'язку з порушенням присяги державного службовця та запропонував письмово ознайомитися ОСОБА_4 із наказом.

Зі змісту протоколу щотижневої наради встановлено, що ОСОБА_4 повідомив, що перебуває на лікарняному з 28 серпня 2015 року та відмовляється від підпису, після чого залишив кабінет керівника. У зв'язку із зазначеним на нараді вирішено вважати ОСОБА_4 ознайомленим та скласти ОСОБА_6 про відмову від підпису /а.с. 57/.

31 серпня 2015 року відповідачем складено ОСОБА_6 №3 про ознайомлення з наказом та актом службового розслідування Полтаварибоохорони /а.с. 65-66/.

Наказом відповідача від 31 серпня 2015 року №73/1-0 "Про звільнення ОСОБА_4М."

вирішено звільнити ОСОБА_4 з посади начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 статті 30 закону України "Про державну службу", після закінчення терміну перебування на лікарняному, припинивши державну службу /а.с. 63/.

11 вересня 2015 року відповідачем прийнято наказ №81-0 "Про звільнення ОСОБА_4М.", згідно пункту 1 якого звільнено з 11 вересня 2015 року ОСОБА_4 з посади начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 статті 30 закону України "Про державну службу" /а.с. 64/.

Із вищевказаним наказом не погодився позивач та звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу, суд дійшов наступних висновків.

Спеціальним законодавчим актом у сфері проходження публічної служби є Закон України "Про державну службу", який регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу та визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Основні принципи державної служби визначені статтею 3 Закону України "Про державну службу".

Так, державна служба ґрунтується на таких основних принципах: служіння народу України; демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; пріоритету прав людини і громадянина; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; персональної відповідальності за виконання службових обов'язків і дисципліни; дотримання прав та законних інтересів органів місцевого і регіонального самоврядування; дотримання прав підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян.

Державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця /стаття 5 Закону України "Про державну службу"/.

Статтею 10 Закону цього ж Закону встановлено, що основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Державні службовці мають право: користуватися правами і свободами, які гарантуються громадянам України Конституцією і законами України; брати участь у розгляді питань і прийнятті в межах своїх повноважень рішень; одержувати від державних органів, підприємств, установ і організацій, органів місцевого та регіонального самоврядування необхідну інформацію з питань, що належать до їх компетенції; на повагу особистої гідності, справедливе і шанобливе ставлення до себе з боку керівників, співробітників і громадян; вимагати затвердження керівником чітко визначеного обсягу службових повноважень за посадою службовця; на оплату праці залежно від посади, яку він займає, рангу, який йому присвоюється, якості, досвіду та стажу роботи; безперешкодно ознайомлюватись з матеріалами, що стосуються проходження ним державної служби, в необхідних випадках давати особисті пояснення; на просування по службі з урахуванням кваліфікації та здібностей, сумлінного виконання своїх службових обов'язків, участь у конкурсах на заміщення посад більш високої категорії; вимагати службового розслідування з метою зняття безпідставних, на думку службовця, звинувачень або підозри; на здорові, безпечні та належні для високопродуктивної роботи умови праці; на соціальний і правовий захист відповідно до його статусу; захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку.

Конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції /стаття 11 Закону України "Про державну службу"/.

Пунктом 6 частини першої статті 30 Закоун визначено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про державну службу" громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Аналізуючи текст Присяги, суд приходить до висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Крім того, текст Присяги написаний чітко і зрозуміло, а її зміст за своєю суттю не може містити конкретні посилання на певні закони та їх норми, порушення яких могло б свідчити про порушення Присяги державного службовця посадовою особою державного органу при виконанні своїх службових обов'язків. Вона дійсно має на меті у загальному порядку публічно зобов'язати державного службовця у своїй повсякденній діяльності керуватися виключно Конституцією та законами України, які, у свою чергу, уже мають більш конкретний зміст та зобов'язують державного службовця дотримуватися певних правил, встановлених ними, або утримуватися від певних дій, які ними заборонені.

Таким чином, текст Присяги має уніфікований характер і розповсюджується на усі правовідносини, де однією зі сторін є державний службовець.

У матеріалах справи міститься текст Присяги, підписаний позивачем ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач перебував на посаді начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що наказом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області №81-0 "Про звільнення ОСОБА_4М." звільнено з 11 вересня 2015 року ОСОБА_4 з посади начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" /а.с. 64/

Вивченням матеріалів справи, зокрема, зібраним письмовими поясненнями та копією чеку /а.с. 93-101/, встановлено, що ОСОБА_4, працюючи на посаді начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчиняв діяння, що несумісні з посадою начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області.

На противагу доводам позивача про невизнання письмових пояснень користувачів та працівників Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області як належних доказів у зв'язку з їх анонімністю , суд зазначає, що у ОСОБА_6 проведення службового розслідування зазначено, що у зв'язку з тим, що громадяни, які давали письмові свідчення та усні пояснення бояться за свою особисту безпеку та безпеку своїх рідних, тому прізвища, імена, та іншу інформацію рекомендовано закреслити та передати її до органу на підставі листа якого було проведено службове розслідування /а.с. 61/.

Доводи позивача про протиправність призначення службового розслідування суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950 стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування, зокрема,:

у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування,антикорупційного законодавства;

з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції" в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

З огляду на надходження до відповідача подання Служби безпеки України в Полтавській області з інформуванням для вжиття відповідних заходів, а також враховуючи вимоги пункту 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950 відповідач правомірно прийняв рішення про проведення службового розслідування.

Доводи позивача про неознайомлення з актом службового розслідування та наказом про звільнення спростовуються наявними у матеріалах справи та дослідженими у ході судового розгляду справи ОСОБА_6 відмови від підпису, протоколами нарад. З їх змісту встановлено та не заперечується позивачем, що ОСОБА_4 перебуваючи на нарадах відмовився від ознайомлення та підпису документів.

Доводи позивача про перебування у період з 28 серпня 2015 року по 10 вересня 2015 року на лікарняному не спростовують встановлених комісією порушень ОСОБА_4 вимог законодавства та не доводять протиправності його звільнення.

Крім того, представником позивача не пояснено той факт, чому під час перебування на лікарняному брати участь у щотижневих оперативних нарадах ОСОБА_4 видається можливим, однак, ознайомитися з актом службового розслідування, зачитаним на цій нараді позивач не вважає за можливе, адже у цей період він перебуває на лікарняному.

Щодо тверджень позивача про відсутність рішення суду, яке набрало законної сили та яким встановлено вчинення ОСОБА_4 корупційних діянь суд зазначає наступне.

Припинення державної служби відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону України "Про державну службу" є особливим видом відповідальності державного службовця у вигляді звільнення державного службовця із займаної посади та роботи, і є таким, що не потребує обов'язкової наявності у державного службовця дисциплінарних стягнень, передбачених статтями 147 КЗпП України і 14 Закону України "Про державну службу", на момент вирішення питання про припинення державної служби, і може бути застосованим незалежно від того чи притягувався державний службовець до дисциплінарної відповідальності раніше, чи не притягувався.

Крім того, чинним законодавством можливість звільнення державного службовця з підстав порушення Присяги державного службовця не пов'язується з моментом набрання обвинувальним вироком відносно такої особи законної сили.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2013 року №21-171а13, звільнення за порушення присяги може мати місце тоді, коли державний службовець скоїв проступок, який підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу.

Враховуючи наведене у сукупності, зважаючи, що на момент звільнення позивача із займаної посади у діях останнього містились ознаки скоєння проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків, що є підставою для звільнення за порушення Присяги державного службовця, суд приходить до висновку про правомірність прийняття наказу від 11 вересня 2015 року №81-0 та звільнення позивача із займаної посади.

Оскільки, протиправності у діях відповідача не встановлено, звільнення ОСОБА_4 проведено у відповідності до норм чинного законодавства, законних підстав для поновлення ОСОБА_4 у суду не має, відповідно, і позовні вимоги про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу охорони водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та 8000,00 грн моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Позивач не навів доказів, якими б спростовувались факти, які були отримані під час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повністю довів правомірність прийнятого ним наказу.

Таким чином, позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене; заявлені ОСОБА_4 вимоги розглянуті судом по суті. Проте, враховуючи відсутність протиправності у діях відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2015 року.

Суддя (підпис) Л.М. Петрова

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Петрова