Справа № 369/7352/14-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/64331/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі №369/7352/14-а за позовом ОСОБА_4 до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просила:

- визнати незаконними та скасувати рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради сьомого скликання Києво-Святошинського району Київської Області №71 від 28.03.2014 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_4, яка знаходиться по вул. Шевченка в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області;

- зобов'язати Софіївсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути на пленарному засіданні сесії, подану Заяву (Клопотання) ОСОБА_4, у порядку та у спосіб передбачений ст.118, ст.122 Земельного кодексу України, та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення або надати вмотивовану відмову у прийняті такого рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що суб'єкт владних повноважень не виконав свого обов'язку щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність в селі Софіївська Борщагівка, в зв'язку з чим вийшов за межі своїх повноважень передбачених ст.118, ст.122 ЗК України, не дотримався порядку передбачено ст.15 Закону України «Про звернення громадяни» та порушив основоположний принцип діяльності органу місцевого самоврядування, встановлений ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 березня 2014 року позивач звернулась до голови Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області із заявою про закріплення за житловим будинком по АДРЕСА_1, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1-689 від 28.02.2014 року, - земельну ділянку площею 0,22 га, яка розташована в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, та надати відповідне рішення ради про закріплення за житловим будинком земельної ділянки площею 0,22 га по АДРЕСА_1.

28 березня 2014 року на 15-й сесії 7-го скликання Софіївсько-Борщагівська сільська рада прийняла рішення № 71 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_4», яке мотивоване неподанням повного пакету документів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради було прийнято правомірно, у відповідності до вимог ст.118 Земельного кодексу України, з відповідним посиланням на норму чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням позивачем додаткових матеріалів до поданої нею заявою.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «а», «б» ст.12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В силу ст.15 Закону України «Про звернення громадян» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як вірно встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, позивач отримала у спадщину від померлої ОСОБА_5 житловий будинок №89 з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Після отримання вказаного вище будинку у спадщину, позивач звернулась до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,22 га, розташовану за адресою: с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 420/02-31 від 28.02.2014 року їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв'язку із ненаданням документу, що підтверджує право власності померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на вказану вище земельну ділянку.

Також, позивач зверталась до Головного управління юстиції у Київській області із зверненням про надання роз'яснень вимог чинного законодавства України щодо порядку оформлення права власності на земельну ділянку.

Відповідно до листа Головного управління юстиції у Київській області від 19.05.2014 року № 3-116618, позивачу роз'яснено про можливість звернення до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме спадкове майно у випадку відсутності правовстановлюючих документів на належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 земельну ділянку.

Зі змісту рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради сьомого скликання Києво-Святошинського району Київської Області №71 від 28.03.2014 року вбачається, що підставою для відмови у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність стало неподання повного пакету документів, зокрема не надання копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків, не надання належним чином завірених копії документів, які посвідчують право власності на нерухоме майно, не надання графічних матеріалів з бажаним місцем розташування земельної ділянки, а також документ що посвідчує розмір користування земельної ділянки гр. ОСОБА_5

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішенням №71 від 28.03.2014 року Софіївсько-Борщагівська сільська рада надала позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з відповідним посиланням на норму чинного законодавства.

Підсумовуючи вище зазначене, колегія суддів погоджується з доводами судів про те, що оспорюване рішення прийняте відповідачем з дотриманням положень ст.118 Земельного кодексу України, ст.15 Закону України «Про звернення громадян», у межах повноважень передбачених ст.19 Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: