Справа № 754/1932/15-а
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/121/15
Справа №754/1932/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.02.2015 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого суддіБуша Н.Д.
за участю секретаряЮрчука Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про примусове видворення іноземного громадянина з України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.02.2015 року до приміщення Деснянського РВ ГУ ДМС України в місті Києві за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 22 працівниками СБЗПТЛ Оболонського РУГУ МВС України в місті Києві доставлено громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нуахалі, Бангладеш, який прибув до України три роки тому у 2011 році на літаку з території Туреччини з метою навчання. Вступив до університету в Луганській області на лінгвістичний факультет заочного навчання. З того часу територію не залишав. Посвідку на тимчасове проживання в Україні по навчанню не отримував. У зв'язку з проведенням бойових дій на території Луганської області відповідач переїхав до міста Києва та проживає біля одного року. Національний паспорт та документи на право проживання на території України відсутні, постійного місця проживання не має. Також відсутнє постійне законне джерело існування, дозволу на працевлаштування відповідач не має. Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач просить прийняти рішення про негайне видворення відповідача в примусовому порядку з території України, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду з України.

В судовому засіданні представник позивача Сапіга Л.В. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач з позовом погодився, але пояснив, що бажає залишитися на території України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В судовому засіданні було встановлено наступні обставини.

Громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_4 був затриманий працівниками Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві без документів на право проживання в Україні, у зв'язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.02.2015 року серія: ПР МКМ № 037432, за що передбачена відповідальність ч.1ст. 203 КУпАП та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення від 05.02.2015 року, згідно з якою на відповідача було накладено адміністративне стягнення за порушення ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Штраф було сплачено відповідачем відповідно до копії квитанції в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

У відповідності до ст. 30 цього ж Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства суду слід врахувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Частиною першою статті 26 Конституції України зазначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Обставин, які зазначені ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 ЗУ "Про правовий статут іноземців та осіб без громадянства" та які унеможливлюють примусове видворення громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4 за межі України, не встановлено.

Також не встановлено і обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Слід також зазначити, що відповідач не звертався до Управління Державної міграційної служби у м. Києві з заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та доказів законності свого перебування на території України та/або набуття ним громадянства України не надав, доводи представника позивача не спростував.

Отже, у відповідача відсутні правові підстави для законного перебування на території України, тому вимоги позивача про його примусове видворення за межі України підлягають задоволенню.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання постанови про примусове видворення відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 183-5, 256 КАС, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанову про примусове видворення з території України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4 звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя