Справа № 2а/0470/3173/11
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/16878/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

секретар: Антипенко В.В.,

за участю представника Генеральної прокуратури України - Чубенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області правонаступника Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року у справі № 2а/0470/3173/11 за адміністративним позовом прокурора м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (далі - Прокурор) в особі ДПІ до Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинськ теплоелектроцентраль» (далі - Товариство),

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року Прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог, про стягнення з Товариства податкової заборгованості.

Зазначив, що у Товариства виникла податкова заборгованість з податку на прибуток, податку на додану вартість з частини чистого прибутку за орендною платою та податку на землю, яка у добровільному порядку не сплачена.

28 липня 2011 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства податкову заборгованість з податку на прибуток, податку на додану вартість, з частини чистого прибутку, з орендної плати за земельні ділянки, з податку на землю, у розмірі 3 357 560,44 грн.

Задовольняючи частково позов, суди зазначили, що податковий орган неправомірно зарахував кошти, сплачені Товариством протягом 2010 року та у січні 2011 року з податку на землю в рахунок погашення заборгованості Товариства в порядку календарної черговості її виникнення, оскільки відповідно до вимог п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» податковий орган у 2010 році не був наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податку.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, між Товариством та ДПІ була здійснена взаємозвірка щодо існування заборгованості у Товариства за платежами до бюджету згідно карток особових рахунків, що виникла з 30.04.2010 року з податку на прибуток, податку на додану вартість, частини чистого прибутку, податку на землю та орендної плати за землю.

У акті встановлено, що у Товариства існувала заборгованість з податку на прибуток, у розмірі 1 577 409,10 грн., з чистого прибутку - 9 372,75 грн., з орендної плати за землю - 1 226 453,94 грн., з податку на додану вартість - 541 602,67 грн., з податку на землю - 629,38 грн.

Товариством заперечувалась заборгованість з податку на додану вартість, у розмірі 531 546,22 грн., з податку на землю, у розмірі 2 720,43 грн.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Судами встановлено, що оплата податку на землю здійснювалась Товариством протягом 2010 року та у січні, лютому 2011 року, що підтверджується платіжними дорученнями.

У платіжних дорученнях зазначене призначення платежу та період, за який здійснюється оплата за землю (місяць та рік).

Згідно з даними карток особового рахунку платника Товариства, в якій обліковується заборгованість, податковий орган протягом 2010 року та січня, лютого 2011 року зарахував суми податку, сплачені Товариством в рахунок погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення.

Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовується до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

В переліку заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, не передбачена зміна призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Суди обґрунтовано зазначили, що у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податковий орган у 2010 році не був наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.