Справа № 2-а-2088/11
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2088/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого -судді Скрипка 0.І.

при секретарі - Федорченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянського району в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянського району в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дії відповідачів та зобовязати провести перерахунок та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік з урахуванням проведених виплат.

В позовній заяві Позивач посилається на те, що їй, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності, не у повному обсязі виплачують щорічну допомогу на оздоровлення.

В судове засідання Позивачка не зявилася, у письмовому клопотанні позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить проводити розгляд справи у її відсутність.

Представник Управління праці та соціального захисту населення в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду свої письмові заперечення, в яких просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Представник відповідача - Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду свої письмові заперечення, в яких просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається із письмових заперечень Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щорічна допомога на оздоровлення позивачу була нарахована у розмірі 120 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварій на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення встановлена в таких розмірах:

- інвалідам 1 та 2 групи - пять мінімальних заробітних плат;

- інвалідам 3 групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати;

- учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - пять мінімальних заробітних плат;

- 3 категорії - три мінімальні заробітні плати;

- кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків - три мінімальні заробітні плати;

- евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей - три мінімальні заробітні плати.

Однак на підставі ст. 117 Конституції України та ст.ст. 62, 67 Закону Кабінет Міністрів України видав постанову від 12.07.2005 року за № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановив наступні розміри щорічної допомоги на оздоровлення:

інвалідам 1 та 2 групи - 120 грн.;

учасникам ліквідації 2 категорії- 100 грн.;

інвалідам 3 групи - 90 грн.; - учасникам ліквідації 3 категорії, кожній дитині, яка втратила одного з батьків, евакуйованим у 1986 році, включаючи дітей - 75 грн.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

В ч. 1 ст. 67 вищевказаного Закону передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Тобто, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінет Міністрів України не уповноважено зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, в тому числі змінювати розмір щорічної допомоги на оздоровлення, визначений ст. 48 даного Закону, а надано право на розяснення цього Закону. Суд не бере до уваги доводи відповідачів, викладені в його письмових запереченнях, про те, що встановлення конкретних (зменшених) сум компенсацій і допомоги, допомоги на оздоровлення Кабінетом Міністрів України є виконанням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки вказані дії Кабінету Міністрів України не сприяють реалізації встановлених Законом прав і гарантій, а змінюють та коректують встановлені цим законом права та гарантії в бік їх зменшення, чим порушують норми Закону, оскільки в ст. 71 чітко встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які приймаються Верховною Радою України.

Таким чином суд вважає, що здійснення виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, не є правомірним, оскільки не відповідає нормам законів України та Конституції України, як основного закону держави. До того ж відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються зокрема основи соціального захисту, а в ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, і право делегувати свої повноваження іншим державним органам парламенту Конституцією України не надано.

А Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, який саме здійснює виплату щорічної допомоги на оздоровлення був вимушений здійснити виплату відповідно до нарахувань здійснених Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянського району в м. Києві.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати по справі суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного керуючись, ст.ст. 2, 18, 71, 94, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 за 2010 рік щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат - неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації видати розпорядження про нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2010 рік з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату ОСОБА_1 за розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст.48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2010 рік з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: