Справа № 2а/1770/2750/2012
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу виконання рішення суду

23 жовтня 2015 рокуСправа № 2а/1770/2750/2012
м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про зміну способу виконання постанови у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказів, зобов'язання поновити на посаді та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказів, зобов'язання поновити на посаді та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

15.08.2012 у справі № 2а/1770/2750/2012 було прийнято постанову, якою позов задоволено повністю.

Даним судовим рішенням було визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Рівненській області "По особовому складу" № 226 о/с від 04.11.2011 року в частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження УМВС України в Рівненській області шляхом звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору дорожньо-патрульної служби та організації розшуку викраденого автомототранспорту відділу ДАІ УМВС; визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Рівненській області "По особовому складу" № 226 о/с від 04.11.2011 року в частині призначення ОСОБА_1 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Сарненського РВ; визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Рівненській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного інспектора міліції СДІМ Сарненського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_1" № 436 від 13.04.2012 року; визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Рівненській області "По особовому складу" № 130 від 21.06.2012 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; зобовязано УМВС України в Рівненській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області; стягнуто з УМВС України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 різницю за час виконання нижчеоплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області по час розгляду справи.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2012, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 15.08.2012 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2015 касаційну скаргу УМВС України в Рівненській області залишено без задоволення, а постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

19.12.2012 на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

В свою чергу 15.10.2015 від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну способу виконання судового рішення.

З змісту поданої заяви вбачається, що стягувач згідно вказаного виконавчого провадження, просить суд змінити спосіб виконання рішення суду на підставі якого виданий виконавчий лист від 19.12.2012, шляхом зобов'язання боржника нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (37000, АДРЕСА_1) різниці недоотриманого доходу за час виконання нижче оплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області (01.11.2011) по день винесення рішення у справі.

В судове засідання на розгляд вказаного клопотання сторони не прибули, участь уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи. Від представника стягувача надійшло клопотання про розгляд заяви без участі останнього.

В свою чергу, відповідно до статті 263 КАС України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд відповідно до приписів ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалив про розгляд подання в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права в Україні.

У цьому контексті суд враховує правові позиції, висловлені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004, в яких зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, прийняті проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року; у справі "Дубенко проти України" від 11 січня 2005 року; у справі "Козачек проти України" від 7 грудня 2006 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" від 26 квітня 2005 року, "Крищук проти України" від 19 лютого 2009 року).

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося (рішення у справі "Вассерман проти Росії" від 10 квітня 2008 року).

За практикою Європейського суду з прав людини невиконання судового рішення є грубим порушенням прав позивача, які передбачені ч.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ETS № 9).

Як встановлено судом, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.08.2012 у справі № 2а/1770/2750/2012 стягнуто з УМВС України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 різницю за час виконання нижчеоплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області по час розгляду справи.

Як вбачається із змісту резолютивної частини постанови, судом вирішено питання стягнення з УМВС України в Рівненській області різницю за час виконання нижчеоплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області по час розгляду справи.

Постановою від 08.01.2013 ВП № 35890015 відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу та відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 15.08.2012 в частині стягнення заробітної плати. В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) зазначено, що у звязку з не зазначенням суми яка підлягає стягненню та дати незаконного звільнення з посади ОСОБА_1, унеможливлює визначити період за який слід провести стягнення, а тому за таких обставин розпочати примусове виконання даного виконавчого документу неможливо.

Рішення суду в частині стягнення різниці за час виконання нижчеоплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області по час розгляду справи - залишилось невиконаним.

Саме в цій частині, заявник просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, шляхом зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (33000, м. Рівне, вул. Хвильового, 2) нарахувати та виплатити втрачений середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку при звільненні на користь ОСОБА_1 (37000, АДРЕСА_1) за період з 01.11.2011 по 11.12.2012.

Надаючи правову оцінку поданій заяві про зміну способу і порядку виконання рішень, суд виходить з наступного:

Статтею 14 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За таких обставин, враховуючи відсутність визначення суми стягнення, позивач позбавлений можливості отримати належне та повне виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду .

Разом з тим, відповідно до частини 1 статі 163 КАС України - за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинення дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

З листа Вищого адміністративного суду України № 846/12/13-13 від 13.06.2013 вбачається, що зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат.

Враховуючи необхідність визначення судом змісту дій, які б забезпечили реальне та належне виконання судового рішення суд зазначає, що згідно з Рішенням Конституційного суду України від 25.04.2012 у справі № 1-12/2012 зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення (пункт 3 Рішення).

Таким чином, відсутність зазначення суми стягнення різниці за час виконання нижчеоплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області по час розгляду справи з УМВС України в Рівненській області, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому, належним способом виконання судового рішення у справі, зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (33000, м. Рівне, вул. Хвильового, 2) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (37000, АДРЕСА_1) різницю недоотриманого доходу за час виконання нижче оплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області (01.11.2011) по день винесення рішення у справі (15.08.2012 року).

УХВАЛИВ:

Заяву представника позиваса про зміну способу виконання судового рішення - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 15.08.2012 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказів, зобов'язання поновити на посаді та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом: зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (33000, м. Рівне, вул. Хвильового, 2) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (37000, АДРЕСА_1) різницю недоотриманого доходу за час виконання нижче оплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області (01.11.2011) по день винесення рішення у справі (15.08.2012).

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Сало А.Б.