Справа № 815/5638/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5638/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю ОМІКРОН ПЛЮС до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610131/2 від 23.08.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось ТОВ ОМІКРОН ПЛЮС до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610131/2 від 23 серпня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу, а тому рішення відповідача про коригування митної вартості товару №500060001/2015/610131/2 від 23 серпня 2015 року підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечував. В обґрунтування заявленої правової позиції надав до суду заперечення, в яких, зокрема, зазначив, що Одеська митниця Державної фіскальної служби під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а отже, у ТОВ ОМІКРОН ПЛЮС відсутні підставі для задоволення адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю ОМІКРОН ПЛЮС та Фірма T-BUSINESS, INC уклали контракт № OMKTBS/1 на придбання товару. Найменування та кількість товару, ціна, умови постачання, вартість партії поставки, строк поставки, інші умови обумовлено сторонами в специфікаціях до зазначеного контракту (а/с.18-19).

На виконання вимог зазначеного контракту на адресу TOB ОМІКРОН ПЛЮС надійшов товар: профіль, вироби з алюмінію, ролики, фурнітура.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару, позивачем до Одеської митниці ДФС 21.08.2015 було подано митну декларацію (МД) №500060001/2015/015475.

Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною контракту (метод №1).

На підтвердження заявленої митної вартості, з митною декларацією позивачем було подано наступні документи: картку обліку від 03.07.2015 р. №100/2015/0003566; зовнішньоекономічний Контракт № OMKTBS/1 від 13.08.2015 року; специфікацію №13313QG від 13.08.2015 року; рахунок-фактури (Інвойс) №13313 від 13.08.2015 року; пакувальний лист №13313 від 13.08.2015 року; коносамент №ACN0516334 від 24.07.2015 року; міжнародну автомобільну накладну (CMR) №13313; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідемілогічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу); екологічну декларацію № 40332 від 19.08.2015 року; акт фізичного огляду б/н від 21.08.2015; акт № WGT071744 про переваження автотранспорту з контейнером від 20.08.2015 року.

Під час опрацювання наданих для здійснення митного оформлення документів відповідачем зафіксовано спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товару 105-2 (вимагає здійсненній контролю правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (вимагає витребування документів, які підтверджують митну вартість товару).

За результатами візуальної перевірки наданих разом з МД документів та співставлення даних, поданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару та відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю та оформлення, на етапі контролю митної вартості правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих у МД від 21.08.2015 № 500060001/2015/015475 встановлено, що подані документі містять розбіжності, а саме:

- у коносаменті у графі «опис товару» опис не відповідає, заявленому у інвойсі та пакувальному листі;

- у п.4.1 наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному контракті від 13.08.2015 №OMKTBS/l встановлено, що ціна товару містить: ціну товару на умовах СІР Київ, тоді як митне оформлення здійснюється на умовах CIF ОСОБА_2;

- відповідно до п.2.2 зовнішньоекономічного договору від 13.08.2015 року № OMKTBS/1 якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості заводу виробника або продавця, який відсутній в пакеті документів, поданому до митного оформлення;

- відповідно до п.3.1 зовнішньоекономічного договору від 13.08.2015 року № OMKTBS/1 та комерційного інвойсу від 13.08.2015 № 13338 поставка товарів здійснюється на умовах CIF ОСОБА_2. Однак в документах, що надані до митного оформлення, відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, та суми, які витрачаються на страхування товарів;

- підпунктом 1.1 п.1 та підпунктом 2.1 п.2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що асортимент товару зазначається у специфікації до кожної партії товару, про те, ні у інвойсі від 13.08.2015 №13229 ні у специфікації від 13.08.2015 №13313QG, тобто у документах які є основними для визначення ціни товару.

На підставі положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, 13.06.2013 року Одеською митницею Державної фіскальної служби декларанта повідомлено про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, за наявності зазначеної відповіді та згідно приписів п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України виникли підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Крім того, з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в митному органі, між декларантом позивача та фіскальним органом шляхом обміну електронними повідомленнями було проведено консультацію, про що наявні записи у рішенні про коригування митної вартості товарів від 23.08.2015 № 500060001/2015/610131/2.

Так за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже було здійснено, є більшим, ніж заявлено ТОВ Омікрон плюс:

по товару № 1 (МД від 28.07.2015 № 110010000/2015/5162), тому митну вартість визначено на рівні - 2,01 доларів США за 1 кг. нетто;

по товару № 2 (МД від 27.07.2015 № 100250001/2015/8366), тому митну вартість визначено на рівні - 2,51 доларів США за 1 кг. нетто;

по товару № 3 (МД від 22.06.2015 №110100000/2015/213618), тому митну вартість визначено на рівні - 3,14 доларів США за 1 кг. нетто;

по товару № 4 (МД від 09.07.2015 №102110000/2015/23646), тому митну вартість визначено на рівні - 3,14 доларів США за 1 кг. нетто;

23.08.2015 Одеською митницею Державної фіскальної служби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610131/2.

При прийнятті рішенні про коригування митної вартості від 23.08.2015 року №500060001/2015/610131/2, митним органом визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та база даних ПІК Інспектор-2006, у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю - митні декларації: від 28.07.2015 № 110010000/2015/5162, від 27.07.2015 № 100250001/2015/8366; від 22.06.2015 №110100000/2015/213618; від 09.07.2015 №102110000/2015/23646.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, відповідачем видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00236 та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу (МК) України від 13 березня 2012 року №4496-VI, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Така ж позиція знайшла своє відображення у рішеннях ВАСУ від 09.10.2014 у справі №810/1376/14, від 14.10.2014 у справі №826/716/14, від 17.02.2015 у справі №826/13312/13-а.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Так судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610131/2 від 23.08.2015 р. зазначено, в результаті візуальної перевірки поданих декларантом документів встановлено, що у цих документах містяться розбіжності, а саме:

- у коносаменті у графі «опис товару» опис не відповідає, заявленому у інвойсі та пакувальному листі;

- у п.4.1 наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному контракті від 13.08.2015 №OMKTBS/l встановлено, що ціна товару містить: ціну товару на умовах СІР Київ, тоді як митне оформлення здійснюється на умовах CIF ОСОБА_2;

- відповідно до п.2.2 зовнішньоекономічного договору від 13.08.2015 року № OMKTBS/1 якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості заводу виробника або продавця, який відсутній в пакеті документів, поданому до митного оформлення;

- відповідно до п.3.1 зовнішньоекономічного договору від 13.08.2015 року № OMKTBS/1 та комерційного інвойсу від 13.08.2015 № 13338 поставка товарів здійснюється на умовах CIF ОСОБА_2. Однак в документах, що надані до митного оформлення, відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, та суми, які витрачаються на страхування товарів;

- підпунктом 1.1 п.1 та підпунктом 2.1 п.2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що асортимент товару зазначається у специфікації до кожної партії товару, про те, ні у інвойсі від 13.08.2015 №13229 ні у специфікації від 13.08.2015 №13313QG, тобто у документах які є основними для визначення ціни товару.

Вказані зауваження, викладені відповідачем у Рішенні про коригування митної вартості товарів не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Щодо посилання митного органу, на те що, у коносаменті у графі «опис товару» опис не відповідає, заявленому у інвойсі та пакувальному листі.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 266 ГК України, загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) тощо визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з п. 2.1. Контракту від 13.08.2015 року № OMKTBS/1 кількість, асортимент товару зазначається в Специфікаціях та інших товаросупровідних документах. Таким чином, специфікація не визначена Сторонами як основний (головний) комерційний документ щодо поставки товару за контрактом. Специфікація та товаросупровідні документи виготовляються експортером за характеристиками достатніми для їх експорту із країни експортера.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у Специфікації № 13313QG від 13.08.2015 року зазначено найменування товару, в тому числі за Кодом УКТЗЕД, кількість товару по позиціях, ціна за одиницю товару по позиціях та загальна ціна товару у кожній позиції, загальна вартість партії товару. Специфікація узгоджена Сторонами та підписана кожною із сторін контракту. Асортимент товару, що поставляється, деталізується експортером в інших товаросупровідних документах -зокрема пакувальному листі № 13313 від 13.08.2015 року та інвойсі № 13313 від 13.08.2015 року (який складається згідно пакувального листа), які складені у відповідності до умов контракту та специфікації до контракту та не містить будь-яких розбіжностей щодо кількісних та цінових характеристик. Характеристики товару, вказані декларантом у ЕМД, не відрізняються з характеристиками товару, зазначеними в товаросупровідних документах. Характеристики товару за кількістю, вагою та ціно. Зазначена у коносаменті №ACN0516334 від 24.07.2015 року також не відрізняються з характеристиками товару, зазначеними в товаросупровідних документах.

Таким чином, висновки митного органу що у коносаменті у графі «опис товару» опис не відповідає, заявленому у інвойсі та пакувальному листі не відповідає дійсності.

Щодо посилання митного органу, на те що у п.4.1 наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному контракті від 13.08.2015 №OMKTBS/l встановлено, що ціна товару містить: ціну товару на умовах СІР Київ, тоді як митне оформлення здійснюється на умовах CIF ОСОБА_2.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що згідно положень статті 6 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно положень частини першої статті 266 ГКУ, предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 ГК України, загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) тощо визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до Інкотермс-2010, СРТ (САRRІАGЕ РАID ТО (... named place оf destination) фрахт/перевезення оплачено до ... означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов'язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом перевізник розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Поставка товару на умовах CIF (вартість, страхування, фрахт) зобов'язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, витрат за страхування та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

З урахуванням вищевказаного поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Відтак додаткові витрати на транспортування товару до порту ОСОБА_2, Україна ТОВ ОМІКРОН ПЛЮС не понесло.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.1. Контракту базисні умови поставки СІР-Київ (Україна). Допускаються поставки на інших умовах, згідно ІНКОТЕРМС 2010, які будуть зазначені в інвойсах на кожну окрему партію.

Відповідно до п. 5.3. Контракту оплата проводиться на підставі наданих рахунків-фактур (invoices) і транспортних накладних.

Таким чином сторонами погоджено, що товари можуть поставлятися за будь-якими умовами, згідно ІНКОТЕРМС 2010 p., які будуть зазначені в інвойсах на кожну окрему партію.

Пунктом 7 частини десятої ст. 58 Митного кодексу встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати настрахування товарів.

У пакувальному листі від 13.08.2015 № 13313 року в розділі Умови поставки додатково зазначено, що умови поставки містять в собі вартість завантаження товару у транспортний засіб, вартість пакування (виконані роботи та матеріал), страхування - включені у вартість товару.

Таким чином, згідно умов Контракту від 13.07.2015 № ОМКТВS/1, всі витрати із завантаження, пакування товару, поставки та страхування товару вже були включені продавцем в ціну товару, яка відображена у відповідних товаросупровідних документах, наданих митному органу для митного оформлення, а тому надання додаткових документів згідно митного законодавства, в тому числі окремо зазначати вартість страхування в документах митним законодавством не передбачається.

Щодо посилання митного органу, на те що, відповідно до п.2.2 зовнішньоекономічного договору від 13.08.2015 року OMKTBS/1, якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості заводу виробника або продавця, який відсутній в пакеті документів, поданому до митного оформлення.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, від 01.02.2005 року №28, ввезений в Україну товар (профіль, вироби з алюмінію, ролики, фурнітура), не входить до зазначеного переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації, а тому надання до митного органу сертифікату якості не є обов'язковим.

На підтвердження цих обставин позивачем митному органу надано лист, в якому надано пояснення, що товари, що поставляються не містять радіообладнання (передавачів та приймачів), а тому відповідно до Постанови КМУ №679 від 24.06.2009 року та Листа ДМСУ №11.1/1.2-16.3/14468-ЕП від 28.12.2012 року зазначені товари сертифікації не підлягають (а.с.28).

Щодо посилання митного органу, на те що відповідно до п.3.1 зовнішньоекономічного договору від 13.08.2015 № OMKTBS/1 та комерційного інвойсу від 13.08.2015 № 13338 поставка товарів здійснюється на умовах CIF ОСОБА_2. Однак в документах, що надані до митного оформлення, відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, та суми, які витрачаються на страхування товарів.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 7 частини десятої ст. 58 Митного кодексу встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.

Згідно правил Інкотермс 2010 за умовами СIF Вартість, страхування і фрахт (назва порту призначення) Продавець зобов'язаний застрахувати товар, оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення (без вивантаження).

Згідно п. 4.1. Контракту товар поставляється за цінами, зазначеними в Специфікаціях до кожної партії товару. Згідно п. 4.1., 4.2. Контракту ціна товару зазначається у Специфікації до кожної партії товару. Умови поставки містять в собі вартість завантаження товару у транспортний засіб. Вартість пакування (виконані роботи та матеріали), страхування - включені у вартість товару.

Згідно п. 1 Специфікації Сторонами обумовлено умови поставки товару - морським транспортом на умовах СIF ОСОБА_2 відповідно до Інкотермс 2010 року. Аналогічні положення містяться також у товаросупровідних документах, зокрема інвойсі № 13313 від 13.08.2015 року, пакувальному листі № 13313 від 13.08.2015 року.

Таким чином, згідно умов Контракту всі витрати із завантаження, пакування товару, поставки та страхування товару вже були включені Продавцем в ціну товару, яка відображена у відповідних товаросупровідних документах, наданих митному органу для митного оформлення, а тому надання додаткових документів згідно митного законодавства, в тому числі окремо зазначати вартість страхування в документах митним законодавством не передбачається.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної митної вартості, митниця в рішенні про коригування митної вартості посилалась на інвойс №13338 від 13.08.2015 року, однак зазначений інвойс не має відношення до партії товару у митному оформленні, якому відмовлено позивачу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у товаросупровідних документах зазначено найменування товару в тому числі за Кодом УКТЗЕД, кількість товару по позиціях, ціна за одиницю товару по позиціях та загальна ціна товару у кожній позиції, загальна вартість партії товару. Специфікація узгоджена сторонами та підписана кожною із сторін контракту. Асортимент товару, що поставляється, деталізується експортером в пакувальному листі та інвойсі (який складається згідно пакувального листа), які складені у відповідності до умов контракту та специфікації до контракту та не містить будь-яких розбіжностей щодо кількісних та цінових характеристик. Характеристики товару, вказані декларантом у митній декларації, не відрізняються за характеристиками товару, зазначеними в товаросупровідних документах.

У звязку з вищенаведеним суд вважає, що доводи зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підпробки.

Суд звертає увагу, що приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, встановлено правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наведених вище норм суд дійшов висновку, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган Міндоходів повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність винесення рішення про коригування про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610131/2 від 23.08.2015 року.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610131/2 від 23.08.2015 року.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.