Справа № 40/14-А-17/69
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15 вересня 2015 року 10 год. 45 хв. № 40/14-А-17/69

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження заяву приватного підприємства "Офір" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) від 25 березня 2014 року у справі №40/14-А-17/69 (далі - справа) відмовлено повністю у задоволенні позову приватного підприємства "Офір" (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва (далі - відповідач, ДПІ) про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії (далі - судове рішення).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року судове рішення залишено без змін.

До суду надійшла письмова заява позивача (далі - заявник) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме про скасування судового рішення та задоволення позову заявника повністю (далі - заява про перегляд).

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження за заявою про перегляд та призначено її розгляд та перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у судовому засіданні. Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом допущено заміну первинного відповідача його процесуальним правонаступником - державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач).

У ході судового розгляду представник заявника підтримав заяву про перегляд та просив задовольнити її.

Представник відповідача у судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду заяви про перегляд та перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідач повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене та зважаючи, що неприбуття у судове засідання особи, яка належним чином повідомлена, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд і перегляду судового рішення, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд заяви про перегляд і перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 252 КАС України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом протягом двох місяців після її надходження за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Суд може не досліджувати докази стосовно обставин, що встановлені у судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту судового рішення вбачається, що у задоволенні позову відмовлено.

Як зазначено у судовому рішенні, підставою для невизнання незаконними дій відповідача щодо відмови у погашенні податкових векселів емітованих заявником шляхом проведення заліку сум бюджетного відшкодування та зобов'язання відповідача провести погашення даних податкових векселів стала постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2013 року у справі №2а-283/09/2670, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року.

Даними рішеннями судів залишено в силі податкові повідомлення-рішення відповідача №/0 від 31 березня 2008 року, №/1 від 13 червня 2008 року, №/2 від 01 вересня 2008 року, №/3 від 29 жовтня 2008 року, №0/0 від 31 березня 2008 року, №/1 від 13 червня 2008 року, №/2 від 01 вересня 2008 року, №/3 від 29 жовтня 2008 року, якими заявнику визначено суми податкових зобов'язань та зменшено суму бюджетного відшкодування.

Разом з тим, постановою Вищого адміністративного суду України від 09 квітня 2015 року у справі №К/8000/43283/13 змінено в частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2013 року та скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року у справі №2а-283/09/2670, визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення №/0 від 31 березня 2008 року, №/1 від 13 червня 2008 року, №/2 від 01 вересня 2008 року, №/3 від 29 жовтня 2008 року, №0/0 від 31 березня 2008 року, №/1 від 13 червня 2008 року, №/2 від 01 вересня 2008 року, №/3 від 29 жовтня 2008 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь заявника бюджетну заборгованість з ПДВ у розмірі 18241380,00 грн.

Згідно з ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 245, ст.ст. 246, 247 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права та тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом та під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це у подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час прийняття судового рішення, вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду.

"Істотність" обставин означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку "не були і не могли бути відомі" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції під час прийняття судового рішення посилався на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2013 року у справі №2а-283/09/2670, якою залишено в силі податкові повідомлення-рішення, якими заявнику збільшено суму податкового зобов'язання з ПДВ та зменшено суму бюджетного відшкодування, а також приймаючи до уваги прийняття Вищим адміністративним судом України постанови від 09 квітня 2015 року у справі №2а-283/09/2670, суд погоджується із доводами заявника, що є підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом протягом двох місяців після її надходження за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Відповідно до положень ч. 1 ст. 253 КАС України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Як встановлено судом, заявник у період із 01 листопада 2006 року по 22 листопада 2006 року здійснював операції з імпорту каучуку на митну територію України. Заявник у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон) та Порядок випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податкового зобов'язання при імпорті товарів на митну територію України, видав прості податкові векселі на загальну суму 1497382,08 грн. за період із 01 листопада 2006 року по 22 листопада 2006 рік, а саме: №149202 від 01 листопада 2006 року, №149203 від 01 листопада 2006 року, №149207 від 02 листопада 2006 року, №149209 від 02 листопада 2006 року, №149208 від 02 листопада 2006 року, №149222 від 02 листопада 2006 року, №149210 від 02 листопада 2006 року, №149206 від 02 листопада 2006 року, №14205 від 02 листопада 2006 року, №149204 від 02 листопада 2006 року, №14213 від 22 листопада 2006 року, №149214 від 22 листопада 2006 року, №149215 від 22 листопада 2006 року.

З матеріалів справи вбачається, що заявник заявою від 27 листопада 2006 року №27/11-001 звернувся до відповідача з питанням проведення заліку сум бюджетного відшкодування, яка підтверджена податковим органом, в рахунок погашення податкових векселів.

Листом від 29 листопада 2006 року №9177/10/15-444 відповідач фактично відмовив у проведенні погашення податкових векселів шляхом проведення заліку сум бюджетного відшкодування. В обґрунтуванні відмови зазначено про проведення службового розслідування управління відомчого контролю щодо факту перевірки сум бюджетного відшкодування співробітниками контрольно-перевірочної роботи та на виконання вимог Методичних рекомендацій щодо порядку адміністрування податкових векселів, які видаються платниками ПДВ при імпорті товарів на митну територію України, який дає право податковому органу відмовити у проведенні погашення векселів шляхом заліку сум бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом, на момент прийняття заявником рішення про погашення податкових векселів, останній мав у розпорядженні суми бюджетного відшкодування.

Так, за результатами виїзної позапланової перевірки заявника з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ в рахунок майбутніх платежів, які проводились в липні та вересні 2006 року та була підтверджена відповідачем достовірність нарахування заявником сум бюджетного відшкодування у розмірі 9562308,00 грн.

Суд з'ясував, що вказана обставина підтверджується копіями довідок відповідача від 13 липня 2006 року №172/23-50/32854673 на суму 1349172,00 грн., від 26 вересня 2006 року №221/23-50/328546673 на суму 8213136,00 грн., які містяться в матеріалах справи.

За результатами виїзної позапланової перевірки заявника з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ в рахунок зменшення податкових зобов'язань з ПДВ майбутніх періодів за березень 2006 року, підтверджена заявлена заявником сума бюджетного відшкодування за березень 2006 року в сумі 4856180,00, що підтверджена довідкою відповідача від 11 травня 2006 року №95/23-50/32854673, яка міститься в матеріалах справи.

За результатами виїзної позапланової перевірки дотримання вимог податкового законодавства заявником з питань відшкодування ПДВ за період із 01 лютого 2006 року по 28 лютого 2006 рік, підтверджена сума бюджетного відшкодування за лютий 2006 року в розмірі 6342711,00 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 17 квітня 206 року №84/23-50/32854673, яка міститься в матеріалах справи.

За результатами виїзної позапланової перевірки заявника з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку за травень, червень 2006 року, підтверджена сума бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2006 року на суму 5540174,00 грн. та за червень 2006 року - 9128947,00 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 18 серпня 2006 року №190/23-50/32854673, яка міститься в матеріалах справи.

Як встановлено судом, достовірність заявлених сум бюджетного відшкодування, як в рахунок майбутніх платежів так і на рахунок заявника за період з лютого 2006 року по січень 2007 року становила 35430320,00 грн.

Отже, на момент поставки податкових векселів заявником з 01 листопада 2006 року по 22 листопада 2006 рік та на момент подачі заявником заяви 27 листопада 2006 року останній мав достатню суму бюджетного відшкодування, підтверджену у вище зазначених довідках відповідача для погашення спірних податкових векселів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 19 лютого 2008 року №99, направлень від 19 лютого 2008 року №108/23-40П та від 04 березня 2008 року №165/23-40П, п. 8 ч. 6 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», пп.7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону, проведено виїзну позапланову перевірку заявника з питань правових відносин з ФОП ОСОБА_1 за період із 01 січня 2006 року по 31 липня 2006 рік та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень, вересень, жовтень та листопад 2006 року, в ході якої відповідач дійшов висновків про порушення заявником пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону, а саме про завищення заявником суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2006 року та занижено грошове зобов'язання з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2006 року.

Відповідно до ст. 11 Закону, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку.

Платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом.

Якщо платник податку на дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов'язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов'язань по податковому векселю до складу податкових зобов'язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому податковий вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді.

З моменту набрання чинності цим Законом платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку. Порядок випуску, обігу і погашення податкових векселів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Якщо платник податку на дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов'язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов'язань по податковому векселю до складу податкових зобов'язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому податковий вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді.

Як уже зазначено вище, судом встановлено, що як на момент поставки податкових векселів заявником, так і на момент подачі заяви до податкового органу про погашення податкових векселів, заявник мав достатню суму бюджетного відшкодування, підтверджену у відповідних довідках для погашення спірних податкових векселів.

Отже, сума бюджетного відшкодування мала бути підтверджена відповідачем саме на дату поставки податкового векселя.

Також, з аналізу наведених норм суд прийшов до висновку, що відповідач не мав права відмовляти заявнику у погашенні податкових векселів, оскільки чинне законодавство, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачало будь-яких рішень або згоди відповідача, якщо наявна підтверджена сума бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка беру участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно зі ст. 253 КАС України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

У разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення інші особи, які брали участь у справі, можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими обставинами.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані судом обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про перегляд та, як наслідок, про наявність підстав для скасування судового рішення та прийняття нової постанови суду про задоволення позову заявника повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 252, 253 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 25 березня 2014 року в адміністративній справі №40/14-А-17/69, якою відмовлено повністю у задоволенні позову приватного підприємства "Офір" до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

2. Прийняти нову постанову, якою позов приватного підприємства "Офір" задовольнити повністю.

3. Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві по відмові у погашенні податкових векселів №149202 від 01 листопада 2006 року, №149203 від 01 листопада 2006 року, №149207 від 02 листопада 2006 року, №149209 від 02 листопада 2006 року, №149208 від 02 листопада 2006 року, №149222 від 02 листопада 2006 року, №149210 від 02 листопада 2006 року, №149206 від 02 листопада 2006 року, №14205 від 02 листопада 2006 року, №149204 від 02 листопада 2006 року, №14213 від 22 листопада 2006 року, №149214 від 22 листопада 2006 року, №149215 від 22 листопада 2006 року, емітованих приватним підприємство "Офір" шляхом проведення заліку сум бюджетного відшкодування.

4. Зобов'язати державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві провести погашення податкових векселів №149202 від 01 листопада 2006 року, №149203 від 01 листопада 2006 року, №149207 від 02 листопада 2006 року, №149209 від 02 листопада 2006 року, №149208 від 02 листопада 2006 року, №149222 від 02 листопада 2006 року, №149210 від 02 листопада 2006 року, №149206 від 02 листопада 2006 року, №14205 від 02 листопада 2006 року, №149204 від 02 листопада 2006 року, №14213 від 22 листопада 2006 року, №149214 від 22 листопада 2006 року, №149215 від 22 листопада 2006 року, емітованих приватним підприємство "Офір" шляхом проведення заліку сум бюджетного відшкодування.

5. Присудити на користь приватного підприємства "Офір" () здійснений ним судовий збір у розмірі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві ().

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 253 КАС України, з набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Суддя В.М. Данилишин