Справа № 2а-3137/11/1370
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/20475/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Львові, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Львові, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення переплати пенсії за період з 01.02.2008 по 30.06.2009 в розмірі 4475,42 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, позовну заяву Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Львові, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення коштів, залишено без розгляду на підставі частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Суди першої та апеляційної інстанцій, залишаючи без розгляду позовну заяву Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова, виходили з того, що позивачем не дотримано шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та не обґрунтовано наявності підстав для його поновлення. Окрім того, суди обох інстанцій виходили з того, що переданий на вирішення суду спір є справою адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій та вказує на наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій із закриттям провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частиною четвертою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до статті 101 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Як убачається з позовної заяви, Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Львові на його користь кошти за переплату пенсії ОСОБА_2, яка, у свою чергу, зумовлена наданням відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням недостовірних даних.

Тобто, за вказаних обставин відповідач у спірних відносинах не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, оскільки діяв як установа, яка надавала документи, необхідні для перерахунку пенсії іншими органами, що призначають пенсії.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 18 червня 2013 року у справі №21-204а13 та в постанові від 18 червня 2013 року у справі №21-124а13.

З урахуванням викладеного, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судових рішень та закриття про провадження у справі.

Відповідно до статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова задовольнити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Львові, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення коштів - закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: