Справа № 808/169/15
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/169/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 року

справа № 808/169/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року в адміністративній справі

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція»

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області № 2 від 24.12.2014 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 02.12.2014 позивач звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області щодо організації та проведення перевірки з питань додержання вимог містобудівного законодавства при здійснені будівельних робіт на об'єкті будівництва: «Житловий будинок №155-а у м. Енергодарі по вул. Козацька», в результаті чого останнім проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт від 09.12.2014.

За результатами перевірки відповідачем складено протокол від 10.12.2014 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис № 2 від 10.12.2014 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно з якими визначено, що на віконні та двірні блоки з полівінілхлориду, встановлені на об'єкті, не має паспортів відповідності якості, що свідчить про застосування генпідрядником виробів, що не відповідають державним нормам, стандартам і правилам, що є порушенням п. 7.12 ДСТУ.Б.В.2.6.-15:2011 «Блоки віконні та дверні полівінілхлоридні», п. 4.6.1 ДСТУ Б.В.2.6-15-99 «Блоки віконні та дверні полівінілхлоридні» та зобов'язано позивача надати на влаштовані на об'єкти блоки віконні та дверні паспорти якості до 25.12.2014.

Постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області № 2 від 24.12.2014 на Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» накладено штраф в розмірі 109620,00 грн. за правопорушення, передбачене п. 7 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного рішення суб’єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції виходить з приписів ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 2 вищевказаного Закону суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за застосування будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що не відповідають державним нормам, стандартам, технічним умовам, проектним рішенням, а також тих, що підлягають обов'язковій сертифікації, але не пройшли її, - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно з п. 7.12 ДСТУ.Б.В.2.6.-15:2011 кожна партія виробів повинна мати документ про якість (паспорт), який складається підприємством виробником і повинен містити: найменування підприємства-виробника, його місцезнаходження, найменування та умовну познаку виробів, номер партії, дату виготовлення, кількість виробів у штуках, специфікацію приладів і комплектуючих, дані випробувань.

Аналогічна норма встановлена пунктом 6.13 ДСТУ Б.В.2.6-15-99.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що під час перевірки позивачем було надано паспорти якості на дверні та віконні системи, установлені на об’єкті будівництва, які не відповідали вимогам нормативів ДСТУ.

Проте матеріалами справи підтверджується, апелянтом не спростовується, що на виконання припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області позивачем додатково було надано паспорти якості на віконні та дверні системи відповідно до п. 7.12 ДСТУ.Б.В.2.6.-15:2011 та п. 6.13 ДСТУ Б.В.2.6-15-99, що, в свою чергу, спростовує висновок відповідача про застосування будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що не відповідають державним нормам, стандартам, технічним умовам, проектним рішенням та, як наслідок, свідчить про неправомірність накладення штрафу за вказане правопорушення.

Відповідність об’єкта будівництва в цілому вимогам чинного законодавства також підтверджується зареєстрованою відповідачем декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, що є додатковим доказом застосування генпідрядником виробів, які відповідають державним нормам, стандартам і правилам.

Згідно з п.8 Порядку про накладення штрафів у містобудівній діяльності, затвердженого Постановою КМУ №224 від 06.03.1995, провадження у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не може бути розпочате, а розпочате провадження підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 21 Порядку про накладення штрафів у містобудівній діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 224 від 06.03.1995, зобов’язано посадову особу інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчинені, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що, накладаючи на позивача штраф відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб’єкт владних повноважень не дотримався принципу обґрунтованості, розсудливості та пропорційності, що призвело до прийняття протиправного рішення, яке підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому доводи апелянта про розгляд судом першої інстанції справи за участю неналежного відповідача, що є додатковою підставою скасування судового рішення, суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими, адже, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята саме Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, а тому останній є належним відповідачем в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року в адміністративній справі № 808/169/15 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 05 листопада 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров