Справа № 361/1702/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ К/800/23031/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Розваляєвої Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи та має право на пільги і компенсації встановлені законодавством України.

На час, коли відбулася аварія на Чорнобильській АЕС він проходив службу у складі Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області на посаді дільничого інспектора в званні старшого лейтенанта міліції та був відряджений до зони відчуження, де брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 26 по 29 квітня 1986 року у м. Чорнобиль та м. Прип'ять, і де, від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, внаслідок чого став інвалідом.

19 січня 2015 року він звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з проханням надати йому для перерахунку пенсії довідку про розмір заробітної плати під час перебування в зоні відчуження, включивши в неї одноразову грошову винагороду в сумі 630 крб., добові в сумі 3,50 крб., заробітну плату з урахуванням коефіцієнта 4 за перебування у 2-й зоні небезпечності (м. Чорнобиль) та коефіцієнта 5 - за перебування у третій зоні небезпечності (м. Прип'ять).

Листом від 29 січня 2015 року № Б-47 Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області повідомив, що одноразова винагорода не враховується в заробіток, із якого обчислюється пенсія і не включається в довідку про грошове забезпечення, оскільки вона виплачувалась за рахунок коштів союзного бюджету, і надана йому довідка відповідає даним розрахункового листа за 1986 рік, який є первинним документом нарахування грошового забезпечення за період роботи в зоні відчуження.

З такими діями відповідача він не погоджується, тому просив суд:

визнати протиправними дії Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області щодо не надання йому довідки про грошове забезпечення на роботах у другій та третій зонах небезпечності (зона відчуження) м. Чорнобиль та м. Прип'ять, за період з 26 по 29 квітня 1986 року з включенням одноразової грошової винагороди в розмірі 630 крб, добових у розмірі 3.50 грн, та заробітної плати в розмірі 131 крб. 60 коп.;

зобов'язати Броварське МВ ГУ МВС України в Київській області включити в довідку про його заробітну плату за період з 26 по 29 квітня 1986 року на підставі Розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 рс від 17 травня 1986 року, Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року, за роботу в другій та третій зонах небезпечності (зона відчуження) м. Чорнобиль та м. Прип'ять, по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову винагороду в розмірі 630 крб., добові в розмірі 3,50 крб., заробітну плату з урахуванням коефіцієнта 4 за роботу у другій зоні небезпечності 26 та 28 квітня 1986 року, коефіцієнта 5 за роботу у третій зоні небезпечності 27 і 29 квітня 1986 року, та надати довідку з урахуванням зазначених виплат;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області (далі - відповідач-2 або управління ПФУ) здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання службових обов'язків у другій та третій зонах небезпечності (зона відчуження) м. Чорнобиль та м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26 по 29 квітня 1986року та здійснити виплати за останні шість місяців.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2015 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Броварського МВ та зобов'язано включити в довідку про заробітну плату ОСОБА_1 на підставі Розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 рс від 17 травня 1986 року, Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 р., за роботу в другій та третій зонах небезпечності (зона відчуження) м. Чорнобиль та м. Прип'ять, по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразову грошову винагороду в розмірі 630 крб., добові в розмірі 3,50 крб., заробітну плату з урахуванням коефіцієнта 4 за роботу у другій зоні небезпечності 26 та 28 квітня 1986 р., коефіцієнта 5 за роботу у третій зоні небезпечності 27 і 29 квітня 1986 р., та надати довідку з урахуванням зазначених виплат.

Зобов'язано Управління здійснити з 06 лютого 2015 року перерахунок пенсії позивача з урахуванням одноразової грошової винагороди в розмірі 630 крб., заробітної плати в розмірі 131 крб. 60 коп., з урахуванням коефіцієнтів 4, 5, та добових в розмірі 3 крб. 50 коп. а також виплатити недоотриману суму пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його постанову та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

У своїх запереченнях представники Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області та Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області вважають касаційну скаргу необґрунтованою, просять залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Розпорядженням СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати», Постановою Ради Міністрів УРСР та Української Республіканської Ради Професійних Спілок № 207 від 10 червня 1986 року передбачено оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із застосуванням коефіцієнтів в залежності від зони небезпечності, одноразової винагороди у випадку отримання працівником максимально допустимої дози радіації та добових, а Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1006-р від 25 листопада 1993 року МВС дозволено перерахувати грошове утримання за періоди роботи в зоні відчуження колишнім співробітникам апарату МВС - учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

У свою чергу, скасувавши постанову суду першої інстанції, та відмовляючи у задоволенні позову, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що оскільки одноразова винагорода у розмірі трьох місячних окладів та добові позивачеві не виплачувались, у довідці № 124 від 19 грудня 2011 року зазначено заробітну плату позивача за роботу в населених пунктах зони відчуження з урахуванням коефіцієнтів 4 та 5, довідка відображає фактичний розмір сплачених ОСОБА_1 у 1986 році сум заробітної плати, а відтак у Броварського МВ відсутні правові підстави для включення до неї інших виплат, а в Управління - для здійснення перерахунку призначеної пенсії.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає висновки суду першої інстанції помилковими та погоджується з правовою позицією суду апеляційної інстанції, виходячи при цьому з такого.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі за текстом - Закон № 796-XII) передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності з частиною 1 статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно до частини 5 названої статті Закону № 796-XII порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

За змістом пункту 2.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 р. № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (надалі за тестом - «Порядок подання та оформлення документів») при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів до заяви про призначення пенсії за віком для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 4.3 Порядку подання та оформлення документів органу, що призначає пенсію, надано право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що пенсія відповідно до Закону № 796-XII може призначатися виходячи із фактично отриманої заробітної плати.

При цьому, розмір отриманої заробітної плати зазначається у довідці, яка видається на підставі первинних документів, а орган пенсійного фонду має право перевірити обґрунтованість її видачі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні, одержує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. № 796-XII (надалі за текстом - «Закон №796-XII»).

Відповідно до маршрутного листа від 16 грудня 2011 року № 15/5-121, виданого Головним управлінням МВС в Київській області, позивач приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився в зоні відчуження: 26 квітня 1986 року та 28 квітня 1986 року в м. Чорнобиль; 27 квітня 1986 року та 29 квітня 1986 року в м. Прип'ять.

Згідно картки обліку радіоактивного опромінення ОСОБА_1 отримав дозу опромінення на рівні 25, 24 бер.

За даними довідки Броварського МВ від 19 грудня 2011 року № 124 позивачеві за роботу в населених пунктах зони відчуження (м. Чорнобиль - 26 квітня 1986 року, 28 квітня 1986 року; м. Прип'ять - 27 квітня 1986 року, 29 квітня 1986 року) по відомості від 20 травня 1986 року № 4 виплачена заробітна плата в сумі 131 крб. 60 коп. з урахуванням коефіцієнтів 4 та 5.

Вважаючи, що за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС йому підлягають до виплати: одноразова винагорода в розмірі трьох місячних окладів у зв'язку з отриманням максимально допустимої дози радіації, добові у розмірі 3,50 крб. та заробітна плата з урахуванням кратності, яка залежить від зони небезпеки, ОСОБА_1 звернувся 19 січня 2015 року до Броварського МВ із заявою у якій просив видати довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження із включенням до неї зазначених складових.

Листом від 29 січня 2015 року № Б-47 Броварський МВ відмовив у видачі такої довідки посилаючись на те, що довідка від 19 грудня 2011 року № 124 відповідає даним розрахункового листа.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, що одноразова винагорода у розмірі трьох місячних окладів та добові позивачеві не виплачувались, зазначені обставини сторонами також не оспорювались, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що спірна довідка відображає фактичний розмір сплачених ОСОБА_1 у 1986 році сум заробітної плати. Отже позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки у Броварського МВ відсутні правові підстави для включення до неї інших виплат, а в Управління - для здійснення перерахунку призначеної пенсії.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді Л.Л. Мороз

Т.С. Розваляєва