Справа № 817/2410/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2410/15

18 вересня 2015 року 10год. 08хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Рачинської сільської ради
до Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про скасування рішення, -
ВСТАНОВИВ :

Рачинська сільська рада Дубенського району Рівненської області звернулась до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 21.08.2015 до розгляду справи, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_1.

До початку розгляду справи по суті, позивачем подано заяву про зміну предмету позову.

З змісту вказаної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати протиправною відмову Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області щодо скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень; скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_2, індексний №1216479 від 28.03.2013 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1443га за кадастровим номером :01:0001:0109 в с.Рачин за ОСОБА_3, номер запису про право власності №482142 та відповідно зобов'язати відповідача скасувати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,1443 га за кадастровим номером :01:0001:0109 в с.Рачин за ОСОБА_3.

Одночасно, представником позивача та представником відповідача було подано суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Третьою особою, ОСОБА_1 подано суду заяву про відсутність заперечень щодо заявленого позову.

За таких обставин, враховуючи вимоги частини 6 статті 128 КАС України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь у розгляді справи, за відсутності необхідності у допиту свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 індексний номер 1738504, ОСОБА_1 на підставі права приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1443 га з кадастровим номером :01:0001:0109 в с.Рачин Дубенського району Рівненської області.

Вказана земельна ділянка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2010 укладеного з громадянином ОСОБА_4

Разом з тим, як вбачається з рішення Дубенського міськрайонного суду від 20.02.2012 у справі №2-70/11 за позовом Дубенського міськрайонного прокурора в інтересах територіальної громади Рачинської сільської ради до ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку - землевпорядник Рачинської сільської ради, ОСОБА_5 склав та видав за відомо неправдиві документи, для передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4. На підставі вказаних документів ОСОБА_4 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку.

У зв'язку із чим рішенням Дубенського міськрайонного суду від 20.02.2012 визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1443 га (Серія ЯЕ№245827) від 06.09.2007, виданий на ім'я ОСОБА_4

Крім того, пунктом три резолютивної частини цього ж рішення задоволено позовні вимоги позивача в частині "Витребувати та повернути територіальній громаді Рачинської сільської ради із чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,1443 га, що знаходиться в с.Рачин, Дубенського району, Рівненської області, яка надана на підставі Державного акта серія ЯЕ №245827 від 06.09.2007".

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27.04.2012, рішення Дубенського міськрайонного суду від 20.02.2012, в частині витребування земельної ділянки - скасовано. В цій частині в задоволенні позову Дубенського міськрайонного прокурора відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Водночас, ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20.05.2013, якою скасовано рішення Дубенського міськрайонного суду від 01.04.2013 у справі №1705/4019/2012 в частині відмови в задоволенні позовних вимог Дубенського міськрайонного прокурора в інтересах територіальної громади Рачинської сільської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - прийнято нове рішення, яким витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1443га на користь Рачинської сільської ради.

За таких обставин позивач, у межах справи що розглядається - Рачинська сільська рада, звернулась до Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області із заявою про скасування права власності на спірну земельну ділянку, зареєстрованого за ОСОБА_1.

Разом з тим, листом Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області від 16.09.2015 №11-20/655 позивачу повідомлено, що подана ним заява про скасування запису не відповідає вимогам, що встановлені відповідним порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. У ній не заповнені основні графи, без яких не можливо встановити заявлені права. У зв'язку із чим дана заява навіть не зареєстрована.

Крім того, вказаним листом повідомлено позивача про те, що для скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заявнику необхідно подати рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV передбачено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Нерухоме майно, за цим законом визначається як - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Статтею 4 вказаного закону, визначено права та обтяження що підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 8 Закону України від 01.07.2004 р. № 1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Вимогами ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8.1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV - державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи. Державний реєстр прав є державною власністю, складовою Національного архівного фонду і підлягає довічному зберіганню. Вилучення будь-яких документів або частин Державного реєстру прав не допускається, крім випадків, передбачених законом. Органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначений статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2014 №868.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст (п. 8 Порядку №868).

Заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита (п. 13 Порядку №868).

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями (п. 15 Порядку №868).

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації (п. 20 Порядку №868).

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Вимогами п. 5 ч. 1 ст. 19 вищевказаного Закону України передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили.

Положенням ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5.1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5.2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5.3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5.4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5.5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5.6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень (ч. 2 ст. 24 ЗУ від 01.07.2004 року № 1952-IV).

Відповідно до п. 4 статті 9 Закону України №1952-ІV, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

З огляду на наведену правову норму, питання здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень відноситься до виключної компетенції державного реєстратора.

Водночас, з досліджених у справі доказів вбачається, що листом Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області від 16.09.2015 №11-20/655 позивачу повідомлено, що подана ним заява про скасування запису не відповідає вимогам, що встановлені відповідним порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. У ній не заповнені основні графи, без яких не можливо встановити заявлені права. У зв'язку із чим дана заява навіть не зареєстрована.

За таких обставин вказана заява не була зареєстрована в установленому Законом України №1952-ІV порядку у базі даних заяв та запитів.

Разом з тим, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем, як заявником, не виконано всі передбачені чинним законодавством України вимоги щодо подання заяви про реєстрацію права власності на нерухоме майно чи його скасування. Подана позивачем заява не була прийнята Реєстраційною службою Дубенського міськрайонного управління юстиції, у зв'язку із її невідповідністю вимогам встановлених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно, а відтак не передана на розгляд державному реєстратору.

З огляду на наведене, враховуючи те, що жодних рішень щодо реєстрації чи відмови в реєстрації заявленого позивачем права, державним реєстратором реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції не приймалось. Позивачу було фактично відмовлено у прийнятті поданої ним заяви, у зв'язку із її невідповідністю вимогам встановлених чинним законодавством з формальних підстав.

Вказані дії відповідача позивачем не оскаржувались.

Водночас, суд приходить до висновку про передчасність заявлених позовних вимог позивача в частині, що стосуються визнання протиправною відмову Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області в скасуванні державної реєстрації речових прав та їх обтяжень.

Що ж стосується вимог позивача в частині скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_2, індексний №1216479 від 28.03.2013 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1443га за кадастровим номером :01:0001:0109 в с.Рачин за ОСОБА_3, номер запису про право власності №482142 та зобов'язання відповідача скасувати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,1443га за кадастровим номером :01:0001:0109 в с.Рачин за ОСОБА_3 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Виходячи із змісту ухвали апеляційного суду Рівненської області від 20.05.2013, якою скасовано рішення Дубенського міськрайонного суду від 01.04.2013 у справі №1705/4019/2012 в частині відмови в задоволенні позовних вимог Дубенського міськрайонного прокурора в інтересах територіальної громади Рачінської сільської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - прийнято нове рішення, яким витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1443га на користь Рачинської сільської ради.

За таких обставин, на переконання рішення суду фактично відбувся перехід права власності на спірну земельну ділянку, що і підлягає відповідній державній реєстрації.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_2, індексний №1216479 від 28.03.2013 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1443га за кадастровим номером :01:0001:0109 в с.Рачин за ОСОБА_3, номер запису про право власності №482142, під час його прийняття державний реєстратор діяв на підставі і в межах наданих йому повноважень.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Разом з тим, вказане рішення відповідає критеріям правомірності визначених частиною 3 статті 2 КАС України, а тому підстави для його скасування - відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача - Рачинської сільської ради задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Рачинської сільської ради до Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області про скасування рішення - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.