Справа № 265/5838/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року справа №265/5838/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Васильєвої І.А., суддів: Василенко Л.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 вересня 2015 року у справі № 265/5838/15-а (головуючий суддя І інстанції - Міхєєва І.М.) за позовом ОСОБА_3 до Орджонікідзевської райадміністрації Маріупольської міської ради про визнання дій, бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнути моральну шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя із адміністративним позовом до Орджонікідзевської райадміністрації Маріупольської міської ради (далі - відповідач, Орджонікідзевська райадміністрація) про визнання дій, бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди (арк. справи 1-2).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 31 серпня 2015 року згадану вище позовну заяву було залишено без руху з підстав відсутності у поданій позивачем заяві публічно-правого спору, крім того із тексту позовної заяви суду першої інстанції було не зрозуміло: «яке саме рішення, дія чи бездіяльність Орджонікідзевської райдержадміністрації оскаржується та порушують, або ущемляють права і свободи позивача чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді» (арк. справи 4-5).

У зв'язку з тим, що позивач у встановлений судом строк не усунув вищенаведені недоліки позовної заяви, суд першої інстанції вважав таку заяву неподаною, та у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою від 17 вересня 2015 року повернув зазначену позовну заяву позивачеві (арк. справи 10).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач 02 жовтня 2015 року подав до Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що відповідачем на порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» на інформаційний запит позивача від 20 серпня 2015 року у встановлені строки досі не отримано відповіді, що порушує його права, як громадянина, встановлені статтею 55 Конституції, а також процедуру розгляду справи, встановлену статтями 2-11 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням чого просив суд скасувати вищенаведену ухвалу суду першої інстанції (арк. справи 12).

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Відповідач надіслав на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив суд розглянути справу за його відсутності (арк. справи 22).

Колегія суддів, повно і всебічно дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з поданої позивачем до суду першої інстанції позовної заяви, позивач наголошував на тому, що ним у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також у строки, встановлені цим Законом не отримано від Орджонікідзевської райадміністрації Маріупольської міської ради відповіді на його інформаційний запит від 20 серпня 2015 року, що порушує його право, встановлене статтями 14, 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації». При цьому в позовній заяві позивач зауважував на тому, що 21 серпня 2015 року відповідачем все ж таки була надана відповідь, в якій відповідач посилався на те, що: «ним усі відповіді надавались згідно з діючим законодавством», але на думку позивача така відповідь не є належною відповіддю по суті поставленого питання.

Проте суд першої інстанції вказану позовну заяву залишив без руху з підстав не зрозумілості, яке саме рішення, дія чи бездіяльність Орджонікідзевської райдержадміністрації оскаржується та порушують, або ущемляють права і свободи позивача чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. До того ж не отримання такої інформації на думку суду першої інстанції дало підстави для повернення позовної заяви позивачеві.

Суд не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, згідно зі статтею 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, доступ до публічної інформації регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 1 вказаного закону встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтями 14, 15 вищенаведеного Закону, які на думку позивача порушені відповідачем, - встановлені обов'язки розпорядників інформації, а також зобов'язання щодо оприлюднення такої інформації розпорядниками.

Як вбачається з позовної заяви, поданої позивачем до суду першої інстанції, а також апеляційної скарги, поданої до суду апеляційної інстанції спірним питанням у даній адміністративній справі є порушене право позивача з боку органу державної влади у доступі до публічної інформації, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України є публічно правовим спором, переданим на вирішення адміністративного суду.

При цьому, як зазначалось колегією суддів вище, судом першої інстанції після отримання позовної заяви не повно перевірені усі визначені статтею 108 КАС України обставини для залишення позовної заяви без руху, що стали наслідком для неправильного вирішення питання щодо повернення позовної заяви позивачеві.

Отже, проаналізувавши вищенаведені положення норм діючого законодавства, на думку суду апеляційної інстанції, для правильного вирішення спірного питання у цій справі, суду першої інстанції необхідно у відповідності до статті 106 КАС України: по-перше, це вірно дослідити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, звернувши увагу на прохальну частину, в якій позивач чітко регламентує свої позовні вимоги, при цьому, витребувати та дослідити докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. По-друге, це проаналізувати зміст поданого позивачем до суб'єкта владних повноважень інформаційного запиту, та у відповідності до норм діючого законодавства вирішити, потребує, або не потребує такий інформаційний запит відповіді відповідача, чи була надана суб'єктом владних повноважень у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» вірна відповідь на вищенаведений лист.

Суд зазначає, що статтею 204 КАС України встановлені підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 вересня 2015 року у справі № 265/5838/15-а у справі № 265/5838/15-а, - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 вересня 2015 року у справі № 265/5838/15-а, скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.А. Васильєва

Судді: Л.А. Василенко

С.В. Жаботинська