Справа № 804/14328/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі Шкуті А.А.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковою інспекцією було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014р., за результатами якої був складений Акт від 11.06.2015 року № 510/22-01/32975288, на підставі якого прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення. На думку позивача, контролюючий орган зробив неправомірні та необґрунтовані висновки про порушення підприємством норм Податкового кодексу України, законодавства України, яке регламентує ведення бухгалтерського обліку та норм Господарського кодексу України, оскільки надання контрагентами ТОВ «МЕДИКОМ» послуг підтверджується договорами, відповідними актами, рахунками-фактурами, банківськими виписками, податковими накладними, які відповідають вимогам та нормам Податкового кодексу України і містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про ці послуги та їх вартість, а також інші передбачені законодавством реквізити, які були надані відповідачу під час проведення перевірки у повному обсязі, та описані відповідачем в акті перевірки, однак, при прийняті висновків податковим органом з невідомих причин враховані не були. Зазначив, що всі господарські операції були проведені в межах цивільного, господарського та податкового законодавства. При укладанні договорів, зазначених в акті, сторонами були виконані всі умови, перераховані кошти, оформлені всі первинні документи, факт проведення розрахунків підтверджено банківськими виписками, претензії від сторін не надходили. Також, зауважив, що в подальшому отримані послуги ТОВ «МЕДИКОМ» використало в господарській діяльності, що, в свою чергу, підтверджується первинними документами, які, на думку позивача, свідчать про реальність операцій.
За викладених обставин, позивач вважає, що висновки податкового органу в акті перевірки не ґрунтуються на вимогах закону, і припущення посадової особи відповідача не може бути підставою для висновку про порушення позивачем ст.228 ЦК України, ст.ст.139, 185, 188, 44, 198 ПК України, ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в в адміністративному позові.
Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, у звязку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали, зясувавши обставини справи, перевіривши наведені представниками сторін докази, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із положеннями Податкового кодексу України основним завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України органи податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлень від 17.04.2015р. №51, від 17.04.2015р. №52, виданих Криворізькою центральною обєднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, абз.1 п.75.1, абз.1, 2 пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, ст. 77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ, та відповідно до Наказу Криворізької центральної обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 20.05.2015 року № 196 посадовими особами Криворізької центральної обєднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області була проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИКОМ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.
За результатами перевірки був складений Акт від 11.06.2015 року № 510/22-01/32975288, в якому зафіксовані порушення:
- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 149.1 ст. 149, п.п.139.1.1, п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПКУ від 02.12.10 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського Кодексу України від 16.01.03 №436-ІУ, п. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.99 N 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток, за період 2014 р. у загальній сумі 2 497 800 грн.
- п.198.3, п.198.4, 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України №2756-УІ від 02.12.2010р., в результаті чого ТОВ «Медиком» занижено суму податку на додану вартість за 2014 рік на суму 1 210 479 грн.
В ході перевірки позивача було встановлено наступне.
Перевірка здійснювалась за методом порівняння податкових накладних, первинних документів, угод, укладених між підприємствами (контрагентами), з документами податкової звітності, наданої ТОВ «МЕДИКОМ» Криворізькій Центральній обєднаній державній податковій інспекції, відповідно до реєстру виданих податкових накладних, також з використанням інформації Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.
В ході проведення перевірки було встановлені взаємовідносини (отримання послуг з профілактичного діагностування та обслуговування обладнання) ТОВ «Медиком» (код 32975288) з наступними контрагентами: ТОВ «Догма Трейдінг», ТОВ «Глобус Корпорейшен», ТОВ «Ремус», ТОВ «Мегасервіс Ц», ТОВ «Шансі Торг», ТОВ «Маринорк», ТОВ «Доброгост», ТОВ «Торрос Україна», ТОВ «Руст», ТОВ «ОСОБА_2 інвест», ТОВ «Айма», ТОВ «Ларс Союз», ТОВ «Укрпрофбуд», ТОВ «Трайдент Буд», ТОВ «Промобудсервіс», ТОВ «Моран-Груп», ТОВ «Рікберт», ТОВ «Експант Лімітед», ТОВ «Арвальд», ТОВ «Оптіма Консалт Плюс», ТОВ «Гранд Проект ЛТД», ТОВ «Квотум ОСОБА_3», ТОВ «Нювенчур Капітал», ТОВ «Фінанспро Груп», ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Максі-Трейд Компані», ТОВ «Укррегіонторг», ТОВ «Форвард Рітейл», ТОВ «Інвест ОСОБА_4», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Скайгрупп», ТОВ «Санділ», ТОВ «ДГ», ТОВ «Лара Груп», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «Формоза-Сіті».
З акту перевірки вбачається, що в наданих до перевірки актах виконаних робіт зазначено, що вищевказані підприємства виконували послуги з профілактичного діагностування та обслуговування обладнання, більш детальна розширена інформація (розшифровка) відсутня, - що не дає можливості деталізувати надані послуги та повязати їх з конкретним обєктом основних засобів. Крім цього, не складені кошториси щодо здійснених послуг, що не дає змоги встановити, з яких причин в день складалась значна кількість актів виконаних робіт та не дає змоги підтвердити дійсне виконання робот, у звязку з зазначеним дійсної вартості робіт. До перевірки не надано технічну документацію виконаних послуг з профілактичного діагностування та обслуговування обладнання.
Враховуючи повну відсутність конкретизованого переліку виконаних послуг у первинних документах, на підставі яких формувався бухгалтерський, та, як наслідок, і податковий облік, встановити, що дії вищезазначених підприємств (Виконавців), саме як виконавців послуг з профілактичного діагностування та обслуговування обладнання, сприяли укладанню таких господарсько-правових договорів неможливо.
Окрім цього, податковою інспекцією в ході проведення перевірки було використано податкову інформацію (акти перевірок контрагентів ТОВ «Медиком»), отриману від інших ДПІ та дані результатів співставлення АІС «Податковий блок».
З акту перевірки вбачається, що в актах перевірок контрагентів зазначено про неможливість підтвердження операцій з продажу товарів (робіт, послуг) без фактичної поставки товару (робіт, послуг), що, в свою чергу, порушує ст. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання. Зазначені в актах перевірки підприємства здійснюють діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди, отриманої від третіх осіб.
За висновком Акту перевірки 11.06.2015 року, вказані послуги не повязані із господарською діяльністю ТОВ «МЕДИКОМ», посадові особи контрагентів постачальників не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.
Таким чином, враховуючи отриману інформацію по актам перевірок, у звязку з не підтвердженням реальності вищевказаних контрагентів, відсутності обєктів оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям, а також, не підтвердження стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, перевіряючими було зроблено висновок щодо заниження ТОВ «Медиком» податкових зобовязань з податку на додану вартість та з податку на прибуток.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пункту 5.2 розділу II «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року №984 (далі - Порядок №984), у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: 1) чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; 2) зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; 3) у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг - п.198.1 ст. 198 ПКУ.
Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Обєктом оподаткування є певні операції між конкретними субєктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами. Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними). Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.
Поряд з цим, саме такі підстави можуть свідчити про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та вказаними контрагентами укладено договори про надання послуг.
Факт надання послуг позивачу підтверджується договорами, податковими накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання) послуг, рахунками-фактурами, банківськими виписками, які вказані у Акті перевірки від 11.06.2015 року № 510/22-01/32975288, копіями актів прийому обладнання та додатків до договорів оренди, долученими до матеріалів справи та дослідженими судом.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України №996 визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
В судовому засіданні представником позивача було повідомлено, що на балансі ТОВ «МЕДИКОМ» знаходилось наступне обладнання, а саме: 2 рентгенівські діагностичні системи, 12 аналізаторів автоматичних, 4 ультразвукові діагностичні системи, 84 кондиціонерів, 45 холодильників, 94 компютерів, 22 електроводонагрівачів, 6 пральних машини, апарат для екстракорпоральної ударно-хвильової терапії та багато іншого обладнання, що, в свою чергу, підтверджується довідкою по бухгалтерському рахунку №104 «Машини та обладнання», долученою до матеріалів справи.
Також, представник позивача зазначив, що підприємство орендує обладнання: 4 рентгенівських діагностичних систем, 2 флюорографа, 6 аналізаторів автоматичних, 3 ультразвукові діагностичні системи, 45 кондиціонерів, та інше обладнання, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами прийому обладнання та додатками до договорів.
Окрім цього, представник позивача пояснив, що при виконанні послуги по профілактичному діагностуванню та обслуговуванню витрати формуються виходячи з фактичного обсягу послуг та підтверджуються актами виконаних робіт, а основним завданням виконання цих послуг є забезпечення безперебійної роботи обладнання. При профілактичній діагностиці та обслуговуванні основним є факт відсутності непередбачених поломок обладнання після такого обслуговування протягом певного часу, що може бути підтверджено підприємством. Необхідність проведення комплексу таких послуг обумовлена необхідністю безперервної роботи обладнання з метою якісного виконання послуг, що надаються ТОВ «МЕДИКОМ». Періодичність обслуговування обумовлена насамперед інтенсивністю навантажень такого обладнання.
Саме з цією метою ТОВ «МЕДИКОМ» було укладено договори з контрагентами, які у 2014 році здійснювали наступну роботу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ДОГМА ТРЕЙДІНГ» в період з 02.01.2014р. по 28.02.2014р. на суму 1 770 000,00 грн. було проведено роботи по обслуговуванню, профілактиці та діагностуванню роботи ультразвукових діагностичних систем - механічна чистка наружних частин та внутрішніх блоків системи, огляд цілісності лінійного, конвексного, трансвагінального та інших датчиків системи, перевірка частин медичного обладнання на відсутність (наявність) ушкоджень, вимірювання потужності імпульсів датчиків системи, перевірка стану плат управління, чистка та контроль працездатності трейдболу та зовнішньої сенсорної панелі, обслуговування програмного забезпечення системи, перевірка органів контролю та індикації; по обслуговуванню, профілактиці та діагностуванню роботи ультразвукових діагностичних систем - механічна чистка зовнішніх частин та внутрішніх блоків системи, огляд цілісності лінійного, конвексного, трансвагінального та інших датчиків системи, перевірка частин медичного обладнання на відсутність (наявність) ушкоджень, вимірювання потужності імпульсів датчиків системи, перевірка стану плат управління, чистка та контроль працездатності трейдболу та зовнішньої сенсорної панелі, обслуговування програмного забезпечення системи, перевірка органів контролю та індикації; роботи по профілактичній діагностиці та обслуговуванню рентгенівського обладнання. Зазначені роботи включають виконання зовнішнього огляду з метою виявлення механічних пошкоджень, перевірка та налагодження електромеханічних вузлів, перевірка та налагодження високовольтного обладнання, перевірка якості запобіжників і відповідність їх необхідним номіналам, перевірка технічного стану сервера, робочої станції, перевірка та юстирування соосності рентгенооптичного тракту, заміна пошкоджених запчастин.
ТОВ «Глобус Корпорейшн» в період з 03.03.2014р. по 06.03.2014р. на суму 200 000,00 грн. та ТОВ «-РЕМУС-» в період з 01.04.2014р. по 03.04.2014р. на суму 135 000,00 грн., ТОВ «Ларс Союз» в період з 01.04.2014р. по 03.04.2014р. на суму 362 000,00 грн., ТОВ «Трайдент Буд» в період 27.06.2014р. на суму 290 000,00 грн., ТОВ «Експант Лімітед» в період з 04.09.2014р. по 30.09.2014р. на суму 365 000,00 грн., ТОВ «Гранд Проект ЛТД» в період з 11.08.2014р. по 22.08.2014р. на суму 480 000,00 грн., ТОВ «ОСОБА_3 Компані» в період з 06.10.2014р. по 28.10.2014р. на суму 915000,00 грн., ТОВ «Адела Пром» в період з 07.11.2014р. по 24.11.2014р. на суму 420 000,00 грн., ТОВ «Астон Інком» в період з 08.12.2014р. по 19.12.2014р. на суму 480 000,00 грн. проведено роботи по обслуговуванню, профілактиці та діагностуванню роботи ультразвукових діагностичних систем - механічна чистка зовнішніх частин та внутрішніх блоків системи, огляд цілісності лінійного, конвексного, трансвагінального та інших датчиків системи, перевірка частин медичного обладнання на відсутність (наявність) ушкоджень, вимірювання потужності імпульсів датчиків системи, перевірка стану плат управління, чистка та контроль працездатності трейдболу та зовнішньої сенсорної панелі, обслуговування програмного забезпечення системи, перевірка органів контролю та індикації.
ТОВ «МЕГАСЕРВІС-Ц» в період з 02.04.2014р. по 28.04.2014р. на суму 290 000,00 грн., ТОВ «Айма» в період з 08.05.2014р. по 30.05.2014р. на суму 290 000,00 грн., ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» в період з 15.09.2014р. по 23.09.2014р. на суму 336 999,98 грн. проведено роботи з профілактичної діагностики та обслуговування кондиціонерів. Зазначені роботи включають чистку від пилу та бруду зовнішніх та внутрішніх блоків, контроль тиску охолоджувача, при необхідності - дозаправка охолоджувача, інші регламентні роботи.
ТОВ «ШАНСІ ТОРГ» в період з 01.04.2014р. по 15.04.2014р. на суму 285 000,00 грн., ТОВ «Доброгост» в період з 05.05.2014р. по 15.05.2014р. на суму 295 000,00 грн., ТОВ «Руст» в період 30.05.2014р. на суму 295 000,00 грн., ТОВ «Укр проф буд» в період з 05.06.2014р. по 12.06.2014р. на суму 216 000,00 грн., ТОВ «Рікберт» в період з 05.09.2014р. по 15.09.2014р. на суму 310 000,00 грн. ТОВ «Квотум ОСОБА_3» в період з 1.08.2014р. по 14.08.2014р. на суму 460 000,00 грн., ТОВ «Фінанспро Груп» в період з 22.08.2014р. по 29.08.2014р. на суму 220 000,00 грн., ТОВ «Моцар ЛТД» в період з 01.10.2014р. по 27.10.2014р., на суму 956 500,00 грн. ТОВ «Інвест ОСОБА_4»» в період з 05.11.2014р. по 28.11.2014р. на суму 430 000,00 грн., ТОВ «ДГ» в період з 02.12.2014р. по 30.12.2014р. на суму 450000,00 грн. проведено роботи з профілактичної діагностики та обслуговування рентгенівського обладнання. Зазначені роботи включають виконання зовнішнього огляду з метою виявлення механічних пошкоджень, перевірка та налагодження електромеханічних вузлів, перевірка та налагодження високовольтного обладнання, перевірка якості запобіжників і відповідність їх необхідним номіналам, перевірка технічного стану сервера, робочої станції, перевірка та юстирування соосності рентгенооптичного тракту, заміна пошкоджених запчастин.
ТОВ «МАРИНОРК» в період з 17.04.2014р. по 30.04.2014р. на суму 280 000,00 грн., ТОВ «Камео Інвест» в період з 06.05.2014р. по 29.05.2014р. на суму 575 000,00 грн., ТОВ «Промобудсервіс» в період з 02.06.2014р. по 11.06.2014р. на суму 280 000,00 грн., ТОВ «Арвальд» в період з 17.09.2014р. по 30.09.2014р. на суму 310 000,00 грн., ТОВ «Ньювенчур Капітал» в період з 01.08.2014р. по 28.08.2014р. на суму 460 000,00 грн., ТОВ «Укррегіонторг» в період з 02.10.2014р. по 24.10.2014р. на суму 905 000,00 грн., ТОВ «Скайгруп» в період з 18.11.2014р. по 28.11.2014р. на суму 440 000,00 грн., ТОВ «Лара Груп» в період з 08.12.2014р. по 18.12.2014р. на суму 450 000,00 грн., ТОВ «Формоза Сіті» в період з 18.12.2014р. по 31.12.2014р. на суму 450 000,00 грн. проведено роботи з профілактичної діагностики та обслуговування лабораторних аналізаторів - контроль рухомих систем колеса, механізмів подачі реактивів, субстрату на вільне переміщення в заданих межах, огляд та корегування дозуючих приладів реактивів, сиворотки, малих та великих шприців, субстрату, обслуговування зчитувальних пристроїв електрогенерованих імпульсів, моніторинг роботи методики проведення діагностики, виводу на монітор стану реактивів, стану архіву, стану рухомих вузлів, електронних вузлів.
ТОВ «Торрос Україна» в період з 08.05.2014р. по 19.05.2014р. на суму 295 000,00 грн., ТОВ «Санділ» в період з 10.11.2014р. по 21.11.2014р. на суму 460 000,00 грн. проведено роботи з профілактичної діагностики та обслуговування компютерів - розбирання блоків, заміна теплопровідної пасти, чистка блоків і вентилятора та інше.
ТОВ «Моран-Груп» в період з 02.06.2014р. по 19.06.2014р. на суму 570 000,00 грн., ТОВ «Форвард Рітейл» в період з 01.10.2014р. по 30.10.2014р. на суму 925 500,00 грн. проведено роботи по профілактичній діагностиці та холодильників - перевірка роботи на різних режимах, перевірка фільтра - осушувача, контроль тиску і, при необхідності, дозаправка холодоагенту.
В судовому засіданні зясовано, що перелік матеріалів, використаних під час проведення обслуговування та профілактичного діагностування, та їх вартість зазначені окремо не були, так як фактично ці витрати формувались під час діагностики та були включені контрагентами до загальної вартості робіт, оскільки під час робіт використовувались матеріали підприємств, які здійснювали відповідні роботи.
Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, оскільки у ТОВ «МЕДИКОМ» наявні шість відокремлених підрозділів, які знаходяться в різних частинах міста ОСОБА_5 на значній відстані один від одного, то проведенні роботи оформлялися актами виконаних робіт поступово, по мірі виконання робіт у різних підрозділах.
Контроль за виконанням зазначених робіт здійснювали керівники відокремлених підрозділів, оскільки вони відповідальні за безперервну роботу підрозділу та надання медичних послуг згідно укладених договорів. В посадових інструкціях працівників в обовязки керівників не входить контроль за виконанням даних робіт.
Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, викладені у акті перевірки від 11.06.2015 року № 510/22-01/32975288 про нереальність правочинів, укладених між позивачем та контрагентами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарської операції, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Отже, договори поставки, виконання робіт чи надання послуг не віднесені до переліку тих правочинів, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, тобто такі, що порушують публічний порядок.
Акт перевірки від 11.06.2015 року не тільки не містить посилань на вину позивача, яка виразилася в намірі позивача порушити публічний порядок, а й не доводить умислу позивача на порушення публічного порядку, не містить посилання і на те, в чому таке порушення полягає.
Статтею 207 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання, що відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.
Отже, відповідач, зробивши висновок у акті від 11.06.2015р. про нереальність, недійсність, нікчемність правочину, не міг керуватися лише припущеннями, його позиція про те, що цей правочин здійснений без мети настання реальності наслідків, не підкріплена належними доказами, а саме: рішеннями суду про визнання їх недійсними або вироком суду про визнання вини позивача у фіктивності (нереальності) вчинення господарських операцій.
Також, слід зазначити, що акт перевірки фактично не містить посилань на відсутність документів бухгалтерського обліку та порушення саме позивачем будь-яких норм чинного податкового законодавства України.
Також, є безпідставним і покладення в основу акту перевірки висновків про те, що контрагенти не могли здійснювати господарські операції у зв'язку з відсутністю у них трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, з огляду на те, що у відповідності до вимог ст. 61 Конституції України юридична відповідальність носить індивідуальний характер та позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів.
Судом не приймає посилання податкового органу в Акті перевірки про не надання позивачем до перевірки технічної документації щодо виконаних послуг з профілактичного діагностування та обслуговування обладнання, кошторисів (калькуляції) щодо здійснених послуг, виходячи з того, що профілактичне діагностування та обслуговування - це комплекс технічних заходів, спрямованих на попередження відмов та поломок обладнання.
Крім того, відповідачем під час судового розгляду факт наявності у ТОВ «МЕДИКОМ» обладнання, яке потребує профілактичної діагностики та обслуговування, не спростовано.
Щодо відсутності калькуляції (кошторису) робіт, який, на думку відповідача, є документом, який підтверджує виконання робіт, суд погоджується з позицією позивача, що згідно ч.1 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, тобто згідно норм ЦК України наявність кошторису не є обовязковою, а тільки можливою умовою договору.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийняття оспорюваних рішень з підстав відсутності у позивача технічної документації виконаних робіт з профілактичної діагностики та обслуговування обладнання, конкретизованого переліку виконаних робіт та інше, оскільки жодними нормами чинного законодавства України не передбачено позбавлення платника податків права на формування витрат та податкового кредиту за відсутності вказаних документів.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складений 19 жовтня 2015 року.
Суддя ОСОБА_6