Справа № 2а-18351/11/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 грудня 2011 року № 2а-18351/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьова О.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
про визнання бездіяльності та неналежної діяльності незаконною, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності та неналежної діяльності незаконною.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Справа в адміністративному суді може бути порушена за наявності між сторонами публічно правового спору, оскільки в розумінні ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення права чи свобод (ст. 2, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує дії і бездіяльність посадової особи Міністерства оборони України щодо невиконання умов додаткової угоди № 303/44-09 до договору № 135 «Про підготовку спеціалістів від 22 грудня 1997 року»від 19 серпня 2009 року.

Як вбачається з умов додаткової угоди № 303/44-09 від 19 серпня 2009 року, укладеної між Київським національним університетом імені ОСОБА_2 та Міністерством оборони України, сторони домовились, зокрема, про наступне: після введення в експлуатацію житлового будинку по вул. Бориспільській, 26 у м. Києві Міністерство вивільняє (шляхом переселення сімей військовослужбовців і працівників Збройних Сил України в житлові приміщення, які їм будуть надані ) і передає Університету житлові кімнати в студентському гуртожитку № 11 Київського національного університету імені ОСОБА_2 зайняті на даний час 10 сімями військовослужбовців у тому числі звільнених у запас або відставку; протягом 2010 року Міністерство проводить відселення решти сімей військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців заселених за поданням начальника ВІКНУ) і передає Університету вивільнені житлові кімнати в студентському гуртожитку № 11; до кінця 2011 року Міністерство проводить відселення всіх сімей військовослужбовців звільнених у запас або відставку і передає Університету вивільнені житлові кімнати в студентському гуртожитку № 11.

Вказана угода була укладена між її сторонами на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майнової самостійності учасників цивільних відносин.

Отже, спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку з незабезпеченням позивача житлом як військовослужбовця, у передбачений законодавством строк, предметом даного спору є право на житло

Зазначені спірні відносини є приватно-правовими, оскільки житлові права, про захист яких просить позивач, не відносяться до сфери публічно-правових відносин, як того вимагає ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та гарантуються нормами окремої приватної галузі права, а відповідно - такі права не є публічними та мають характер приватно-правових

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків, згідно п. 1 ч. 2 вказаної норми Цивільного кодексу України, зокрема, визначено договори та інші правочини.

Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави є завданнями цивільного судочинства (ч.1 ст.1 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до пунктів 1 та 3 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В той же час Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено винятків з установленого Цивільного процесуального кодексу України правила, зокрема, щодо розгляду спорів про забезпечення житлом військовослужбовців.

Та обставина, що відповідачем у справі є субєкт владних повноважень не змінює правову природу спірних відносин та не робить даний спір публічно-правовим, оскільки держава, юридичні особи публічного права, у даному випадку відповідач у справі, можуть виступати учасниками цивільних відносин (ст. 2, ст. 80 Цивільного кодексу України), і розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст. 254 та ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя О.В. Дегтярьова