Справа № 475/1599/14-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 475/1599/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Єгорова Н.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Яковлева Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення № 9/1 від 06.08.2014року про відмову у зарахуванні періоду з 05.10.1982 р. по 18.09.1989 р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, про зобов'язання зарахувати період роботи з 05.10.1982 р. по 18.09.1989 р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу на постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 05 лютого 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Доманівський районний суд Миколаївської області задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1, визнав протиправним та скасував рішення № 9/1 від 06.08.2014 року комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову позивачу у зарахуванні періоду роботи з 05.10.1982 р. по 18.09.1989р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці у зв'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують пільговий характер роботи повний робочий день; зобов'язав комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати позивачу період роботи з 05.10.1982 р. по 18.09.1989 р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права та неправильного вирішення справи.

При цьому апелянт посилається на відсутність підстав для врахування періоду роботи позивача з 05.10.1982 р. по 18.09.1989 р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги доводами, які викладені в оскарженому рішення та письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 19-20)

ОСОБА_1 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що оскарженим рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 9/1 від 06 серпня 2014 р. відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні періоду з 05.10.1982 по 18.09.1989 р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у в'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують пільговий характер роботи повний робочий день.

Суд першої інстанції встановив, що відмовляючи у задоволенні заяви позивача, комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років посилалась, на те, що скасовуючи попередні рішення комісій про відмову в зарахуванні стажу, суди будь-яких зобов'язань до комісії не встановлювали, а самим судовим рішенням від 02.08.2013р. встановлено, що заявник на підставі показань свідків, був зайнятий на роботах із важкими та шкідливими умовами праці 80% робочого часу, що недостатньо для нарахування йому пенсії на пільгових умовах, в той час як додаткових документів, які б підтвердили повну та постійну зайнятість позивача на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, комісії не надано.

Відповідно до приписів ст. 19 Конституції України, ст. 12, п. «б» ст. 13, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою. КМУ № 637 від 12.08.1993 р., враховуючи записи в трудовій книжці позивача, відповідно до яких позивач в період з 05 жовтня 1982р. по 18 вересня 1989 р. працював газоелектрозварником з суміщенням посади водія в Доманівській райсільгосптехніці, що також підтверджено довідкою трудового архіву Доманівського району Миколаївської області від 08.02.2013р. № 01-15/Б-34, враховуючи те, що постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 02.08.2013 р. по справі № 475/864/13-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2014 року встановлений факт роботи позивача на посаді газоелектрозварника на засадах зайнятості повний робочий день разом із свідками допитаними судом, та які отримують пільгову пенсію, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржене рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років № 9/1 від 06.08.2014р. не відповідає вимогам чинного пенсійного законодавства і підлягає скасуванню.

Враховуючи, що судовим рішенням від 02.08.2013р., яке набрало законної сили, встановлено факт роботи позивача в якості газоелектрозварника на засадах зайнятості повний робочий день в період з 05 жовтня 1982р. по 18 вересня 1989р., суд вважає, що рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років № 9/1 від 06.08.2014р. не відповідає вимогам чинного пенсійного законодавства і підлягає скасуванню.

Оскільки позивач неодноразово звертався до комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і незалежно від того, що суд неодноразово скасовував рішення комісії про відмови в задоволенні заяви позивача, в останньому рішення, яке на даний час оскаржується, однією із підстав відмови стало не встановлення судом в своїх постановах будь-яких зобов'язань, враховуючи інтереси позивача, гарантовані Конституцією України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов'язати комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати позивачу період роботи з 05.10.1982р. по 18.09.1989р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є рішення № 9/1 від 06.08.2014 року комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову позивачу у зарахуванні періоду роботи з 05.10.1982 р. по 18.09.1989р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці у зв'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують пільговий характер роботи повний робочий день та відновлення порушених прав позивача.

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2013 року по справі № 475/864/13-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2014 року (ЄДРСР № ) задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення про відмову в зарахуванні періоду роботи з 05.10.1982 року по 18.09.1989 року до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року по справі № 475/643/13-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року (ЄДРСР № 39061080), скасовано рішення комісії з пенсійних питань та допомоги по УПФУ від 30 квітня 2013 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Апеляційний суд зазначає, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлений факт протиправності не врахування періоду роботи ОСОБА_1 з 05.10.1982 р. по 18.09.1989р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, які надають право на призначення пільгової пенсії відповідно до п.»б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_1 працював у Доманівській РТП «Сільгосптехніка» у період з 05.10.1982 року по 18.09.1989 року на посаді газоелектрозварником 2 розряду. В свою чергу, у вказаний період роботу на посаді газоелектрозварника позивач суміщував з посадою водія, що у свою чергу також підтверджено показаннями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які у період 1982-1989 років працювали газоелектрозварниками Доманівському РО «Сільгосптехніка» разом із позивачем, та які підтвердили, що у вказаний період роботи позивач додатково до своїх обов'язків газоелектрозварника при виїзді для ремонту техніки до різних підприємств, колгоспів та об'єктів, що потребували зварювальних робіт, керував автомобілем, на якому було встановлено зварювальний апарат. При цьому, свідки зазначили, що позивач був бригадиром та основною його роботою було газоелектрозварювання. Зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці мала місце протягом повного робочого дня та компенсувалася додатковими відпустками і доплатами, видачею продуктів харчування.

Також судовими рішеннями які набрали законної сили, встановлено, що про виконання ОСОБА_1 у повному обсязі покладених обов'язків по посаді газоелектрозварника свідчать також наказ № 43 ремонтно-транспортного підприємства Доманівського районного агропромислового об'єднання Миколаївської області про преміювання позивача та інших членів бригади за виконання плану роботи та наказ № 33 про підведення підсумків соцзмагань за 1988 рік.

Питання суміщення посад було врегульовано постановою Ради Міністрів СРСР №1145 від 04.12.1981 року "Про порядок і умови суміщення професій (посад)".

При цьому, у вказаній постанові закріплювалось, що за працівниками, які зайняті на основній роботі зі шкідливими, небезпечними та важкими умовами праці і які суміщують професії (посади), зберігаються встановлені законодавством відповідні пільги (додаткові відпустки, скорочена тривалість робочого часу, безплатна видача спецодягу, спецвзуття, інших засобів індивідуального захисту, знешкоджувальних засобів, лікувально-профілактичного харчування тощо) незалежно від того, чи встановлено такі пільги для суміщуваної професії (посади).

Зважаючи на зазначене, чинним на той час законодавством передбачалась можливість суміщення посад і для працівників, які зайняті на основній роботі зі шкідливими, небезпечними та важкими умовами праці.

При цьому, сам факт суміщення позивачем посади газоелектрозварювальника та посади водія не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу.

Відсутність первинних документів, які підтверджують пільговий характер роботи повний робочий день у зв'язку із закінченням строку їх зберігання, а також неможливість надання уточнюючої довідки підприємства про характер та обсяг виконуваної роботи у зв'язку з ліквідацією такого підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення, яке гарантоване державою, оскільки ці обставини є об'єктивними та не залежать від волевиявлення позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та фактів, встановлених судовими рішеннями, які набрали законної сили та є обов'язковими, зокрема для відповідачів.

Також апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправного посилання пенсійного органу на відсутність у судових рішеннях по справах № 475/864/13-а та № 475/643/13-а приписів зобов'язального характеру, оскільки при скасуванні рішень пенсійного органу, заяви ОСОБА_1 залишились не вирішеними пенсійним органом у встановленому законом порядку, внаслідок чого суд першої інстанції, правильно, з метою захисту неодноразово порушеного пенсійним органом права позивача, зобов'язав зарахувати позивачу період роботи з 05.10.1982 р. по 18.09.1989 р. до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-72, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Ю.В. Яковлев