Справа № 825/3432/15-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/3432/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рид-Торг ЛТД" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.10.2014 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.02.2015 № 000832200.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рид-Торг ЛТД» було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів, дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми). Також, реальність здійснення господарської операції з ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» підтверджується первинними документами, придбані товарно-матеріальні цінності за результатами операцій використані ним у власній господарській діяльності та реалізовані в подальшому покупцям, що підтверджується податковими накладними та відповідними платіжними документами. Крім того, на момент здійснення господарських правовідносин з контрагентом останній був зареєстрований у встановленому порядку як юридична особа та як платник податку. Щодо відсутності у TOB «Рид-Торг ЛТД» товарно-транспортних накладних, які б, на думку ДПІ у м. Чернігові, засвідчували факт перевезення придбаного товару, то поставка товарів відбувалась за рахунок контрагента його транспортом, а тому товарно-транспортні накладні на отримання товару у ТОВ «Рид-Торг ЛТД» правомірно відсутні. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 року № 207, у випадку здійснення перевезень для власних потреб серед необхідних документів товарно-транспортна накладна не значиться, а застосовується накладна чи інший документ, що підтверджує право власності на вантаж. Таким чином, товарно-транспортна накладна є документом, який може супроводжувати вантаж, а її відсутність в даному випадку не є порушенням з боку позивача. Таким чином, враховуючи наявність у ТОВ «Рид-Торг ЛТД» належним чином оформлених первинних документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, висновки контролюючого органу про заниження суми податку на додану вартість є безпідставними, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення має бути скасоване.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити та пояснив, що за вересень 2014 року позивачем задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість в сумі 71056,00 грн. Перевіркою встановлено завищення податкового кредиту за вересень 2014 року на загальну суму 5706,00 грн. До ДПІ у м. Чернігові ТОВ «Рид-Торг ЛТД» подано декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року від 20.10.2014 № НОМЕР_1. Згідно додатку 5 до податкової декларації «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що ТОВ «Рид-Торг ЛТД» до податкового кредиту за вересень 2014 року включено суму податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ДЕМІКОС» () на суму ПДВ 5706,48 грн. На адресу позивача ДПІ у м. Чернігові було направлено лист 03.12.2014 № 14171/10/25-26-20-01-23 про надання інформації та її документального підтвердження щодо взаємовідносин ТОВ «Рид-Торг ЛТД» та ТОВ "ДЕМІКОС". 25.12.2014 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виправлених помилок від 25.12.14 № НОМЕР_2, згідно якого ТОВ «Рид-Торг ЛТД» до податкового кредиту за вересень 2014 року включено ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН». Відповідачем на адресу позивача направлено лист-запит на про надання інформації та документального підтвердження взаємовідносин ТОВ «РИД-ТОРГ ЛТД» з ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН», на який посадовими особами позивача надіслані копії відповідних документів, однак, незавірені належним чином. Станом на 31.01.2015 існують розбіжності по податковому кредиту між TOB «Рид-Торг ЛТД» та ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» за вересень 2014 року на суму ПДВ 5706,48 грн., саме тому позивачу було надіслано повідомлення про початок документальної позапланової невиїзної перевірки з переліком документів, які необхідно надати в ході невиїзної перевірки. Вищевказані документи на перевірку надані не були. Отже, враховуючи вищевикладене, згідно наданих незавірених належним чином копій документів не можливо підтвердити зберігання, транспортування, якість та походження (у звязку з ненаданням сертифікатів якості товару) придбаного у ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» товару. Враховуючи вищезазначену інформацію, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «Рид-Торг ЛТД» та ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» за вересень 2014 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити з наступних підстав.

ТОВ «Рид-Торг ЛТД» є юридичною особою, зареєстрованою виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 26.03.1998, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 10). Крім того, позивач зареєстрований як платник податків в ДПІ у м. Чернігові 24.04.1998 за № 01932 (а.с. 12) та є платником податку на додану вартість (а.с. 11).

Основним видом господарської діяльності позивача за ВЕД є 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (а.с. 29 зворот).

Встановлено, що на підставі службового посвідчення УЧГ № 073659, виданого ДПІ у м. Чернігові, вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України, наказу керівника ДПІ у м. Чернігові від 20.01.2015 № 103 працівниками податкового органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Рид-Торг ЛТД» () щодо декларування в податковій звітності з ПДВ у складі податкового кредиту операцій з ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» (код 38900244) за вересень 2014 року.

Перевірка проведена в приміщенні ДПІ у м. Чернігові в період з 20.01.2015 по 26.01.2015.

За результатами перевірки складено акт від 31.01.2015 № 228/22/25571525 (а.с. 29-37).

В ході проведення перевірки ДПІ у м. Чернігові встановлено порушення п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Рид-Торг ЛТД» занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 5706,00 грн., в тому числі за вересень 2014 року 5706,00 грн.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу про допущені порушення, позивач 09.02.2015 звернувся зі скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, яка в подальшому була передана до розгляду до ДПІ у м. Чернігові.

Листом від 14.02.2015 №1353/10/25-26-22-05-09 відповідач повідомив, що скарга ТОВ «Рид-Торг ЛТД» залишена без задоволення, а висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки - без змін (а.с. 38).

Ні підставі акту перевірки ДПІ у м. Чернігові винесено податкове повідомлення-рішення форми Р № від 18.02.2015, яке позивачем не було отримане (а.с. 41).

10.09.2015 за № 929/25-26/15-01-39 на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41, ст. 75 Податкового кодексу України, працівниками податкового органу було складено акт про результати перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість, яким встановлено порушення ТОВ «Рид-Торг ЛТД» п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: платником податку на додану вартість несвоєчасно сплачено вказаний податок відповідно до винесеного податкового повідомлення-рішення від 18.02.2015 № НОМЕР_3 на суму 5705,50 грн., із затримкою сплати 24 дні (а.с. 39).

16.09.2015 ТОВ «Рид-Торг ЛТД» подало до ДПІ у м. Чернігові заперечення на акт № 929/25-26/15-01-39 від 10.09.2015.

22.09.2015 ДПІ у м. Чернігові надіслало відповідь за № 9727/10/25-26-15-01-17, відповідно до якої заперечення ТОВ «Рид-Торг ЛТД» не були прийняті до уваги, у якості додатків було надіслана копія податкового повідомлення-рішення форми Р № від 18.02.2015, прийнятого на підставі акта перевірки № 228/22/25571525 від 31.01.2015 (а.с. 40, 41).

Судом встановлено, що в період, який перевірявся, ТОВ «Рид-Торг ЛТД» мало господарські відносини з ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН».

Так, між позивачем (покупець) та вказаним контрагентом (продавець) було укладено договір купівлі-продажу від 15.09.2014 № 127, підписаний повноважними представниками та скріплений печатками товариств (а.с. 43-44).

Відповідно до умов договору продавець зобовязується передати у власність покупцеві запасні частини витратні матеріали до транспортних засобів, які вказані у заявці покупця, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору (п. 1.1 Договору).

Ціни, асортимент, кількість і строки поставки товару узгоджуються сторонами в заявках. Партією товару вважається кожна окрема видаткова накладна (п. 1.2, 1.3 Договору).

Перехід права власності відбувається в момент передачі товару /оплати /, що оформляється видатковою накладною /актом прийому-здачі/ (п. 2.2 Договору). Ціна за одиницю товару узгоджується сторонами та визначена у видаткових накладних на кожну партію товару (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п.п. 4.1.1 п. 4.1 Договору продавець зобовязаний передати товар, визначений цим договором.

На виконання умов договору ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» було виписано видаткову накладну від 17.09.2014 № 624 на суму 34238,88 грн. (в т.ч. ПДВ 5706,48 грн.) (а.с. 45-50).

На суму податкових зобовязань позивачу виписано податкову накладну від 17.09.2014 № 614 на суму 34238,88 грн. (а т.ч. ПДВ 5706,48 грн.) (а.с. 51-53).

Придбаний товар зберігався в приміщенні, розташованому за адресою: м. Чернігів, пров. Гомельський, 17, корисною площею 75 м.2, яке взяте позивачем у тимчасове користування відповідно до договору від 31.12.2013 № 5/14, укладеного між ТОВ «Рид-Торг ЛТД» (наймач) та СПД ОСОБА_1 (наймодавець). Строк дії договору з 01.01.2014 по 31.12.2016 (а.с. 105-108).

Власність наймодавця на нерухомість підтверджена Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 110).

Передача в користування нежитлового приміщення оформлена актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 31.12.2013 (а.с. 109).

Придбані позивачем у ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» запчастини в вересні 2014 року були реалізовані в ході здійснення власної господарської діяльності іншим контрагентам, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 60-82) та довіреностями (а.с. 83-90).

В подальшому між ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» (первісний кредитор) та ТОВ «ПРОМЕКУГОЛЬ» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги від 17.10.2014 № 42, підписаний повноважними представниками та скріплений печатками товариств.

Відповідно до умов вказаного договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором купівлі-продажу № 127 від 15.09.2014 (основний договір), укладеним первісним кредитором та ТОВ «Рид-Торг ЛТД» (боржник) (п. 1.1 Договору).

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника виконання платіжного зобовязання в сумі 34238,88 грн. у тому числі ПДВ за основним договором.

Користуючись правом наданим вищевказаним договором, ТОВ «ПРОМЕКУГОЛЬ» надіслало на імя директора ТОВ «Рид-Торг ЛТД» лист від 17.10.2014 з вимогою виконання грошового зобовязання позивача в сумі 34238,88 грн. (а.с. 112).

Платіжним дорученням від 17.10.2014 за № НОМЕР_4 «Рид-Торг ЛТД» на рахунок ТОВ «ПРОМЕКУГОЛЬ» було перераховано кошти в сумі 34238,88 грн. (а.с. 111).

Операції щодо придбання та подальшої реалізації придбаного у ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» товару, сплата зобовязання ТОВ «ПРОМЕКУГОЛЬ» відображені позивачем в бухгалтерському обліку, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 361 за вересень 2014 року лютий 2015 року, жовтень 2014 року (а.с. 101-104).

Відповідно до наданих виписок по рахунку, підтверджується рух активів позивача при здійсненні господарської операції (а.с. 114-139).

Крім того, про належну правосубєктність контрагента позивач пересвідчився при укладенні договору купівлі-продажу. Так, ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН», у відповідності до вимог чинного законодавства, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському р-ні м. Київа (а.с. 140-145). Установчі документи контрагента не визнані в судовому порядку недійсними та відсутній вирок суду щодо можливих зловживань з боку його посадових осіб.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Згідно ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції на момент здійснення господарських відносин) бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт надання послуг іншою особою та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

В судовому засіданні було встановлено наявність підтверджуючих проведення господарської операції документів, а саме: платіжне доручення, банківські виписки, податкова та видаткова накладні. В судовому засіданні не встановлено недоліків форми та змісту вказаних первинних бухгалтерських документів. Зазначене свідчить про відповідність вищезазначених первинних бухгалтерських документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. Тобто, вище перелічені документи повністю відображають реальність проведених господарських операцій між ТОВ «Рид-Торг ЛТД» та ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН».

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (чинного на момент здійснення спірних господарських операцій) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Відповідно до п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу третього п. 11 Підрозділу 2 Особливості справляння податку на додану вартість Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції від 07.09.2014) податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних. Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній. До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов'язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев'ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

В наданій ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН» податковій накладній від 17.09.2014 № 614 сума податку на додану вартість становить 5706,48 грн., а тому вона не підлягала реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, із положень зазначених норм законодавства вбачається, що формування податкового кредиту допускається за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими документами. Такими документами Податковий кодекс України визначає податкові накладні. Наявність податкової накладної було встановлено і під час проведення перевірки і під час судового засідання. Тому у позивача були законні підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що у декларації з податку на додану вартість від 20.10.2014 № НОМЕР_5 ТОВ «Рид-Торг ЛТД» до податкового кредиту за вересень 2014 року позивачем було включено суму ПДВ 5706,48 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ДЕМІКОС» суд зазначає наступне.

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Так, судом встановлено та представником відповідача не заперечувалось, що позивач скористався своїм правом та подав уточнений розрахунок податкових зобовязань від 25.12.2014 № НОМЕР_2, відповідно до якого податковий кредит за вересень 2014 року включено по взаємовідносинам з ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН».

Щодо наявності товарно-транспортних накладних у позивача суд зазначає, що умовами контракту передбачено обовязок контрагента по передачі товару. Тобто, за умови не здійснення перевезення придбаного товару, їх відсутність в даному випадку не є порушенням з боку ТОВ «Рид-Торг ЛТД»

Стосовно розбіжностей по податковому кредиту за вересень 2015 року між ТОВ «Рид-Торг» та його контрагентом суд зазначає, що в судовому засіданні встановлена наявність підтверджуючих документів, що свідчать про реальність здійснених господарських операцій, рух активів та зміну стану зобовязань субєкта господарювання.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, повязаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобовязання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Таким чином, надання належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди (зокрема, податкових накладних) є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Податковий орган не подав жодних доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, яке допускав його контрагент, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про недобросовісність позивача. В законодавстві України закріплено принцип персональної відповідальності, згідно якого особа має нести відповідальність за вчинені нею правопорушення, а не за правопорушення інших осіб. Також не доведено та не надано доказів, які б свідчили про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої позивачем податкової вигоди як-то безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено наявність всіх підтверджуючих проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом первинних бухгалтерських документів, суд вважає, що позивачем доведено, що правочин, укладений між ним та ТОВ «БЕСТЮКРЕЙН», створив реальні юридичні наслідки для ТОВ «Рид-Торг ЛТД», а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість дотримано вимоги Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від 18.02.2015 № НОМЕР_3 мають бути задоволені.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рид-Торг ЛТД" задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 18.02.2015 № НОМЕР_3.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Кирпоноса, 28, м. Чернігів, 14000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рид-Торг ЛТД" (), за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати в сумі 1218,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 06.10.2015 № 2130.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна