Справа № 804/9063/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 р. Справа № 804/9063/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Віхрова В.С.,

при секретарі Драгота С.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2008 р. Державне підприємство «Придніпровська залізниця» (надалі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, відповідно до якого просило (з урахуванням уточнення) визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення за №/3/23087 від 04.07.2008 р. на суму 483686,25 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2008 р. відкрито провадження у справі (суддя Павловський Д.П., справа №2а-6403/08/0470).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2010 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 р. постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2010 р. залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2010 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно штемпелю вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду на супровідному листі, справа надійшла до суду першої інстанції 20.07.2015 р. (вх. №44839/15).

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддя присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №804/9063/15, справу передано до провадження судді Віхрової В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню у заявленій частині, адже порушення законодавства, на які відповідач посилається як на підставу нарахуванню позивачу податкових зобовязань є необґрунтованими, а саме положеннями Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не передбачено коригування валових витрат у випадку списання кредиторської заборгованості, за якою минув термін позовної давності оскільки у звітному періоді (періоді створення валових доходів із кредиторської заборгованості) не здійснювалось з товарами (роботами, послугами)жодних дій, на підтвердження яких необхідно проводити коригування, тому відсутні були підстави для коригування валових витрат; у ОСОБА_4 перевірки було протиправно відображено податкові порушення з податку на прибуток на суму 340177,66 грн. по Трудівському щебеневому заводу, адже фактично зазначена юридична особа на момент перевірки була виділена зі складу Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та приєднана до Державного підприємства «Управління промислових підприємств».

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що оскаржуване рішення прийняте обґрунтовано та правомірно, у межах повноважень відповідача.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську проведено виїзну планову перевірку ДП «Придніпровська залізниця» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006 р. по 30.06.2007 р. за результатом якої складено ОСОБА_4 від 20.11.2007 р. №480-08-03/1-01073828 (надалі ОСОБА_4 перевірки).

У вказаному акті були відображені порушення по всім структурним підрозділам, зокрема:

- у ОСОБА_4 перевірки Джанкойської об'єднаної ДПІ в АР Крим від 28.09.2007 р. № 1214/23-1/33325132 відображені результати перевірки Кримського будівельно-монтажного експлуатаційного управління (далі БМЕУ-4), згідно з яким встановлено, що БМЕУ-4 не скоригована сума валових витрат при списанні безнадійної кредиторської заборгованості у сумі 7373,13 грн.;

- у ОСОБА_4 перевірки Джанкойської ОДПІ від 28.09.2007 р. № 1312/23-1-01074874 відображені результати перевірки Джанкойського локомотивного депо, згідно з яким встановлено списання заборгованості з вичерпним терміном позовної давності у 4 кварталі 2006 р. по рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками»по КАТП «Джанкой» у сумі 2002,00 грн. При цьому Джанкойське локомотивне депо не зменшило валові витрати при списанні простроченої кредиторської заборгованості на суму 2002,00 грн.

На підставі вказаного ОСОБА_4 та за наслідками адміністративного оскарження СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську винесено податкове повідомлення рішення від 04.07.2008 р. №/3/23087, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 878171,29 грн., в тому числі 62886,51 грн. за основним платежем та 256284,78 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Заявлені позовні вимоги полягають у порушеннях пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, пп.8.7. п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (підприємством до складу валових витрат віднесено вартість ремонтів, при тому, що 10% ремонтний ліміт було вичерпано) на суму у розмірі 482882,61 грн. (сума заниження 340177,66 грн., штрафні санкції - 142704,95 грн.; пп. 5.2.1 п. 5.2, п.5.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (підприємством не зменшено валові витрати при списанні простроченої кредиторської заборгованості) на суму у розмірі 3095,29 грн. (сума заниження 2343,78 грн., штрафні санкції 751,51 грн.).

З даного приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 1.25 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, зокрема, що безнадійною є заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, якщо по закінченню терміну позовної давності боржник не розрахувався за отримані раніше товари (роботи, послуги), то сума його заборгованості за цими товарами (роботами, послугами) є безповоротною фінансовою допомогою (п.п.1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) безповоротна фінансова допомога це - сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Відповідно до п. 4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Валовий дохід включає, зокрема, доходи у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді (пп. 4.1.6 п.4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8.

Пунктом 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким встановлені правила ведення податкового обліку, передбачено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), або дата оприбуткування платником податку товарів.

При цьому вказаним Законом не передбачена норма, яка б зобов'язувала платника податку зменшувати або коригувати валові витрати на суму вартості отриманих товарів, періоду в якому сформовані валові витрати по першій з подій (оприбуткування товару), у разі несплати вартості цих товарів у межах строку позовної давності та віднесення в подальшому такої кредиторської заборгованості до складу валового доходу відповідно до вимог п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 цього Закону.

Тобто, Закон не передбачає обов'язку платника податків зменшувати загальну суму валових витрат в податкових періодах, в яких сталося закінчення термінів позовної давності, на суму заборгованості, по якій збіг термін позовної давності. Закон зобов'язує платника податків збільшити валовий доход відповідного податкового періоду на таку суму. В свою чергу п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не встановлює порядок ведення податкового обліку, а тільки визначає поняття валових витрат та їх складу. Правила ведення податкового обліку встановлені ст. 11 вказаного Закону, згідно якої валові витрати і валові доходи формуються за правилом першої події.

Крім того, слід врахувати, що підприємство виконало вимоги Закону, відобразивши у податковому обліку у деклараціях з податку на прибуток доходи у вигляді безповоротної фінансової допомоги по заборгованості, за якою минув строк позовної давності, у податкових періодах у яких відбулося її списання.

Таким чином, не є обґрунтованим встановлення у ОСОБА_4 перевірки від 20.11.2007 р. №480-08-03/1-01073828 порушень позивачем п.п.5.2.1 п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у частині не зменшення валових витрат при списанні простроченої кредиторської заборгованості у сумі 2343,78 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку нарахованих відповідачем сум податкових зобовязань у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, яка міститься у матеріалах справи та надавалась до суду 27.11.2008 р., за вищезазначене порушення до позивача були застосовані та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 751,51 грн.

Отже, враховуючи протиправність вищезазначених висновків податкового органу оскаржуване рішення підлягає визнанню нечинним та скасуванню у частині не проведення коригування валових витрат при списанні простроченої кредиторської заборгованості у сумі 3095,29 грн. (основне зобовязання - 2343,78 грн., штрафні (фінансові) санкції - 751,51 грн.).

Також оскаржуваним рішенням було донараховано податкове зобовязання та штрафні (фінансові) санкції за порушення позивачем положень пп.5.3.2 п.5.3 ст.5, пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підприємством було до складу валових витрат невірно віднесено вартість ремонтів (у рядок 04.1 замість додавання до вартості ремонтів декларації по податку на прибуток) при тому, що 10% ремонтний ліміт було вичерпано, а саме: перевіркою встановлено включення до складу валових витрат по рядку 04.1 незакінченої Декларації з податку на прибуток підприємств за 2006 рік, що передавались до головного підприємства - ДП «Придніпровська залізниця» витрат на проведення ремонтів та витрат на придбання встановлених запасних частин на вузли і агрегати технологічного обладнання на загальну суму 1360711 грн.

У ОСОБА_4 перевірки ОСОБА_4 МДПІ від 27.09.2007 р. №210/23-015/01056267 відображені результати перевірки Трудівського щебеневого заводу - дані податкового обліку господарської діяльності Трудівського щебеневого заводу в період з 01.07.2006 р. по 31.12.2006 р. щоквартально передавались до служби колії головного підприємства - ДП «Придніпровська залізниця» для включення в загальну суму по всьому підприємству - юридичній особі.

У відповідності з пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 та пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вартість ремонтів повинна бути виключена зі складу валових витрат.

У процесі судового розгляду справи встановлено, що позивач не заперечує наявність порушень податкового законодавства за суттю - підприємство не згодне з включенням результатів перевірки Трудівського щебеневого заводу до зведеного акту перевірки, посилаючись на наказ Міністерства транспорту та зв'язку «Про виділення структурних підрозділів залізниць України» від 13.11.2006 р. №1085.

Відповідно до даного наказу, Трудівський щебеневий завод виділено зі складу ДП «Придніпровська залізниця» та передано на баланс державного підприємства «Управління промислових підприємств» з 01.01.2007 р. Крім того, згідно з наказом ДП «Управління промислових підприємств» є правонаступником прав і обов'язків ДП «Придніпровська залізниця» відповідно до розподільчого балансу та передавальних актів.

Згідно із п.1.1 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податків визначені юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Відповідно до п.2.2 ст.2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку на прибуток, одержаного від господарської діяльності залізничного транспорту, є управління залізниці.

Платниками податку на прибуток, що одержаний не від господарської діяльності залізничного транспорту, є підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» до відокремленого підрозділу юридичної особи відносяться: філія, інший підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням та виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або представництво, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Пунктом 8.5 наказу ДПА України «Про затвердження інструкції про порядок обліку платників податків» від 19.02.1998 р. №80 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, зокрема, що особою, відповідальною за погашення податкових зобов'язань або податкового боргу платника податків у разі ліквідації платника податків, є, стосовно філій, відділень, інших відокремлених підрозділів платника податків, які ліквідуються, - такий платник податків, тобто юридична особа.

ДП Придніпровська залізниця є платником податку на прибуток за результатами діяльності усіх взаємопов'язаних відокремлених підрозділів, що входять до її складу.

Враховуючи вказані положення правих норм, позивач є відповідальною особою за погашення податкових зобовязань Трудівського щебеневого заводу.

Довідкові декларації з податку на прибуток Трудівського щебеневого заводу за 2006 р. були надані для зведення до служби колії, інформація про суми валових доходів та валових витрат знайшла відображення в зведеній декларації ДП «Придніпровська залізниця».

Порушення, викладені в ОСОБА_4 перевірки Трудівського щебеневого заводу ОСОБА_4 МДПІ та, відповідно, і в ОСОБА_4 перевірки ДП «Придніпровська залізниця», були встановлені за результатами перевірки за 4 квартал 2006 р. (в даному періоді Трудівський щебеневий завод входив до складу ДП «Придніпровська залізниця»).

Відповідно до таблиці 3 (Витрати на поліпшення основних фондів, що включаються до складу валових витрат) додатку К1/1 річної декларації з податку на прибуток за 2006 рік ДП «Придніпровська залізниця», сума витрат на поліпшення у 2006 році не повинна була перевищувати 369866439,00 грн., фактично сума витрат на поліпшення за результатами 2006 року склала 737860554,00 грн. Як вбачається підприємством перевищено дозволений 10% ліміт на 367994115,00 грн.

Зазначена вище суму перевищення, також, включає проведення поліпшень по Трудівському щебеневому заводу за III та IV квартали 2006 року на загальну суму 1360710,64 грн.

У ОСОБА_4 МДПІ від 27.09.2007 р. №210/23-015/01056267 зафіксовано, що усі ці витрати на загальну суму 1360711,00 грн. віднесено на витрати по основному виробництву і включено до валових витрат даних податкового обліку з податку на прибуток підприємства за 2006 рік, що передавались до головного підприємства -ДП «Придніпровська залізниця».

Відповідно до пп. 8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники податку мають право протягом звітного періоду віднести до валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів, що підлягають амортизації, у тому числі витрати на поліпшення орендованих основних фондів, у сумі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду.

У зв'язку з тим, що ДП «Придніпровська залізниця» перевищила 10 % ліміт на 367 994115,00 грн., сума поліпшень по Трудівському щебеневому заводу в розмірі 1360710,64 грн. повинна бути виключена зі складу валових витрат.

Таким чином, у порушення пп.5.3.2 п.5.3 ст.5, п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) позивачем до складу валових витрат неправильно віднесено вартість ремонтів (в рядок 04.1 замість додавання до вартості ремонтів декларації по податку на прибуток) при тому, що 10% ремонтний ліміт було вичерпано (по Трудівському щебневому заводу - стор.92-94 акта перевірки) на 1360710,64 грн., в тому числі: за 3 кв.2006 р. на 265355,64 грн., 4 кв.2006 р.- 1095355 грн.

Дані порушення призвели до недоплати (заниження) суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 340 177,66 грн. (1360710,64 х 25%), в тому числі: за 3 кв.2006 р. - 66338,91 грн. (265355,64 х 25%), 4 кв. 2006 р. - 273838,75 грн. (1095355 х 25%).

У відповідності до пп.17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Періодом виникнення недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) вважається той податковий (звітний) період, на який припадає граничний термін подання податкової декларації, в якій виявлено заниження суми податкового зобов'язання.

Декларації з податку на прибуток подаються протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

По вищезазначеним порушенням відлік кількості періодів починається з кварталу, на який припадає граничний термін подання податкової декларації: в 3 кв.2006 р (за 9 місяців 2006 р.) - 9 листопада (тобто з 4 кварталу 2006 р.), в 4 кв.2006 р (за 2006 р.) - 9 лютого (тобто з 1 кварталу 2007 р.).

Датою закінчення відліку є квартал, в якому ДП «Придніпровська залізниця» отримало податкове повідомлення-рішення з вимогою сплатити вказану в ньому суму податкового зобов'язання (3 грудня 2007 р., тобто 4 квартал 2007р.).

Штрафні санкції по даному порушенню розраховано наступним чином: 66338,91грн. (сума недоплати за 3 кв.2006 р.) х 10% (згідно п.п.17.1.3 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами») х 5 періодів (з 4 кв. 2006 р. по 4 кв. 2007 р.) = 33 169,46 грн.; 273838,75 грн. (сума недоплати за 4 кв.2006 р.) х 10% (згідно пп.17.1.3 п. 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами») х 4 періоди (з 1 кв.2007 р. по 4 кв.2007 р.) = 109535,50 грн. Всього - 142704,96 грн.

Сукупний розмір штрафу - 142704,96 грн. (рядок «Всього» графи 8 табл.1 наведеної у поясненнях від 13.05.2010 р. за вх.№25375) менше, ніж 50 % сукупної недоплати, тобто 170088,83 грн. (340177,66 грн. х 50 % : 100 %).

Тому застосування штрафу в розмірі 142704,96 грн. є обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач не у повній мірі діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Враховуючи вищезазначене вище, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення за №/3/23087 від 04.07.2008 року щодо не проведення коригування валових витрат при списанні простроченої кредиторської заборгованості у сумі 3095,29 грн.

Керуючись ст. ст. 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.07.2008 р. №/3/23087 в частині не проведення коригування валових витрат при списанні простроченої кредиторської заборгованості у сумі 3095,29 грн. (три тисячі девяносто пять грн., 29 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 01.09.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_5 ОСОБА_5 ОСОБА_6