Справа № 753/19952/15-а
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-а/753/411/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКО Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за адміністративним позовом Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України

ВСТАНОВИВ:

Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві (далі по тексту - позивач, Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про примусове видворення іноземця за межі території України.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що громадянин Киргизької Республіки ОСОБА_2 прибув у 2010 році на територію України у приватних цілях до знайомих та проживав у них в Автономній Республіці Крим, а 20 вересня 2011 року Міграційною службою АРК прийнято рішення про примусове видворення цього громадянина за межі території України з забороною в'їзду до 25 червня 2016 року.

В подальшому, за порушення правил перебування в Україні, тобто проживання на території України за відсутністю відповідних дозвільних документів, Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві 23.10.2015 року відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), за результатами розгляду якого останнього було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави у розмірі 510 грн.

Посилаючись на те, що відповідач грубо порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відтак, на думку позивача, його має бути на підставі ст. 30 цього Закону видворено за межі території України у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, зазначаючи, що відповідач незаконно перетнув державний кордон України, неправомірно перебуває на території України без відповідних дозвільних документів, рішення про його примусове повернення не виконав і є обґрунтовані підстави вважати, що він у подальшому буде ухилятися від його виконання, у зв'язку з чим просив прийняти рішення про примусове видворення відповідача за межі України.

Відповідач у свою чергу проти позову не заперечував, вказавши, що дійсно перебуває на території України без законних на те підстав, визнає вимоги щодо його примусового видворення та у подальшому, після закінчення заборони на його в'їзд до країни, планує оформити усі дозвільні документи на проживання у ній.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що громадянин Киргизької Республіки ОСОБА_2 прибув у 2010 році на територію України у приватних цілях до знайомих та проживав у них в Автономній Республіці Крим, а 20 вересня 2011 року Міграційною службою АРК прийнято рішення про примусове видворення цього громадянина за межі території України з забороною в'їзду до 25 червня 2016 року.

23 жовтня 2015 року відносно громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2 уповноваженою особою Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП у зв'язку з порушенням ним ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частинами 1 та 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

За змістом ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 Закону України «Про правовий статут іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, які зазначені ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 Закону України «Про правовий статут іноземців та осіб без громадянства», що унеможливлювали би видворення громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2 за межі України не встановлено. Також не встановлено і обставин, відповідно до яких на відповідача поширювалась би дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Крім того, відповідач не звертався до Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві з заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та доказів законності свого перебування на території України та/або набуття ним громадянства України не надав, доводи представника позивача не спростував.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги, що відповідач не має дозволів на право перебування на території України, рішення щодо його видворення за межі території України не виконав, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач і у подальшому буде ухилятися від його виконання, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача за межі України.

На підставі викладеного та керуючись стст. 9, 16, 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», стст. 11, 71, 158, 159, 160-163, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанову про примусове видворення з України громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернути до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.