Справа № 808/6198/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року (10 год. 10 хв.)Справа № 808/6198/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №024581, винесену 18 серпня 2015 року в.о. начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області ОСОБА_2, якою стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адміністративно господарський штраф у сумі 1700 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята відповідачем без врахування дійсних обставин справи, з порушенням законних прав і інтересів. З урахуванням викладеного позивач вважає, що постанова відповідача №024581 від 18.08.2015 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 20.10.2015, не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 20.10.2015, також не прибув, надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, в порядку письмового провадження, проти позовних вимог заперечив.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки у судове засідання не прибули особи, які беруть участь у справі, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Враховуючи вимоги частини першої статті 41 КАС України, відповідно до якої уразі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області на підставі завдання на перевірку від 17.07.2015 №023102 була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у ході якої інспекторами був зупинений транспортний засіб - MAN TGL 8.150, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за результатами якої складено акт від 17.07.2015 №058524, місце перевірки: а/д Н-01 «Київ-Знамянка» 241 км +800, дата і час перевірки - 17.07.2015 о 20 год. 45 хв. (а.с.11).

У вказаному акті зазначено про те, що транспортний засіб MAN TGL 8.150, номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, належить ОСОБА_1.

Окрім того, у зазначеному акті посадовими особами управління Укртрансінспекції зафіксовані порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажів на договірних умовах, без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_3 згідно наказу Міністерства транспорту та звязку України №340 від 07.06.2010, поліс обовязкового особистого страхування від нещасних випадків та транспорті водія ОСОБА_3 згідно Постанови Кабінету Міністрів України №959 від 14.08.1996.

18.08.2015 виконуючим обовязки начальника управління Укртрансінспекції у Запорізькій області ОСОБА_2 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_1 прийнято постанову №024581 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в сумі 1700 грн. (а.с. 13).

Позивач не погоджується з вищевказаним рішенням та просить його скасувати посилаючись на те, що всі необхідні документи були наявні у водія під час проведення перевірки, однак інспектори не прийняли дані документи та наклали штраф у розмірі 1700 грн. на позивача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу спірного рішення від 18.08.2015 №024581, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі іменується Закон України №2344-III).

Так, статтею 6 Закону України №2344-III передбачено, що загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, забезпечує: Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, зокрема, забезпечує: реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування; контроль за дотриманням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

В розумінні статті 1 Закону України №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням субєктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі субєкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням субєктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників врегульована Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі іменується Порядок №1567).

Як визначено в пункті 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Згідно з пунктом 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи субєкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа субєкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до пункту 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи субєкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до вимог статті 48 Закону України №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, визначений згідно зі статтею 48 Закону України №2344-III перелік документів, не є вичерпним.

Згідно зі статтею 34 Закону України №2344-III автомобільний перевізник повинен серед іншого виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, зі змінами та доповненнями, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.3 вказаного Положення, до набрання чинності пунктом 6.1 цього розділу водій, який керує транспортним засобом, що зазначений у пункті 6.1 цього розділу та не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону України №2344-III визначено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, для застосування відповідальності до власника транспортного засобу (субєкта господарювання) за відсутність у водія на час перевірки визначених законодавством документів на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України №2344-III, необхідно встановити законодавчо визначений обовязок роботодавця виготовити такий документ та обовязковість наявності таких документів для здійснення перевезень.

Вищезазначені положення не містять посилань на те, що індивідуальна контрольна книжка водія є обовязковим документом для водія при здійсненні внутрішніх перевезень вантажу, має бути завжди при ньому та предявлятись інспекторам під час перевірок.

Натомість, позивачем надана до суду копія Протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, Ідентифікаційний номер UA 040 №003298 від 12 червня 2015 року.

Відповідно до вказаного протоколу, транспортний засіб MAN 2006 року випуску, реєстраційний номер транспортного засобу АР8199СМ обладнаний тахографом Siemens AG моделі 1381, виготовленим 03.09.2008.

Згідно з пунктом 9 Протоколу, тахограф, установлений на транспортному засобі, придатний до експлуатації.

Крім того, як зазначено в позовній заяві, за два дні до складання акту перевірки, водій ОСОБА_3 зупинявся представниками Укртрансінспекції та останніми було складено акт №058461, в якому ОСОБА_3 розписувався та надав пояснення.

Так, як зазначає позивач, у водія ОСОБА_4 був в наявності поліс №АІ/2633341 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії з 04.11.2014 по 03.11.2015), а також договір НВВ №008684 обовязкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (строк дії з 03.06.2015 до 02.06.2016). Про наявність вищезгаданих документів свідчить відсутність у акті №058461 від 15.07.2015 запису про порушення вимог Постанови КМУ від 14.08.1996.

Копії зазначених документів надані позивачем до матеріалів справи.

Отже, наявність таких неузгодженостей і неточностей в акті перевірки від 17.07.2015 року поряд з наданими позивачем до справи документами, в цілому дають обґрунтовані підстави вважати, що при оформленні акту перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 посадові особи Укртрансінспекції допустили грубе порушення вимог законодавства.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про протиправність спірної постанови та визнав її такою, що підлягає скасуванню

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 17, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №024581 від 18 серпня 2015 року про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адміністративно господарського штрафу у сумі 1700 грн.

Присудити на користь ексенка ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко