Справа № 2а-3250/10/0470
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/10675/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Амєліна С.Є.,
Бутенка В.І., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до начальника Відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Криничанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області Чипуріна Андрія Миколайовича, треті особи - ОСОБА_6, Затишнянська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області, директор Дослідного господарства «Руно» Мацюк Олександр Іванович, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року і від 1 вересня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність начальника Відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Криничанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області Чипуріна А.М. щодо надання обґрунтованої відповіді на його заяву у встановлений законом строк; визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення приписки ОСОБА_6 в житловому приміщенні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати начальника Відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Криничанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області Чипуріна А.М. здійснити скасування відповідної реєстрації місця проживання ОСОБА_6 за вказаною адресою, здійснивши відповідний запис в її паспорт.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що відповідач не надав йому у встановлений Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) строк відповідь на звернення від 20 січня 2010 року. Також, на думку позивача, відповідачем протиправно здійснено у 2002 році прописку ОСОБА_6 за зазначеною вище адресою з 8 лютого 1984 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року заяву ОСОБА_4 про зміну позовних вимог було повернуто.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 вересня 2011 року внесено виправлення в ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року і від 1 вересня 2011 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами частини 1 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

У статті 18 Закону № 393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги, зокрема встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Частиною 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Аналіз положень Закону № 393/96-ВР дає підстави для висновку про те, що звернення громадян повинні бути об'єктивно, всебічно і вчасно перевірені, та у строки, визначені статтею 20 зазначеного Закону, повинна бути надана громадянину відповідь на його звернення.

Як встановлено судами, і це відповідає матеріалам справи, 22 січня 2010 року ОСОБА_4 направив на адресу відповідача заяву від 20 січня 2010 року, у якій він просив скасувати приписку ОСОБА_6 і про прийняте рішення повідомити його у встановлений строк.

Зазначену заяву відповідачем отримано 26 січня 2010 року.

Відповідь на звернення позивача була направлена йому 28 січня 2010 року, що підтверджується відомостями у журналі реєстрації вихідної кореспонденції за № 374 та копією відповіді.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що при розгляді звернення ОСОБА_4 відповідачем не допущено порушень вимог Закону № 393/96-ВР, а доводи позивача, про бездіяльність відповідача щодо надання обґрунтованої відповіді на заяву у встановлений законом строк, є безпідставними.

Також судами встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 8 лютого 1984 року. Реєстрацію було проведено виконавчим комітетом Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

У 2002 році ОСОБА_6 звернулася до Відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Криничанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області для обміну паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України.

У частині 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, вірно вказав на те, що дії відповідача щодо обміну паспорта ОСОБА_6 не суперечать чинному законодавству. Позивачем не доведено, що прописку ОСОБА_6 у 1984 році було здійснено саме Відділом у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Криничанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області, жодного доказу на підтвердження цих доводів до суду не надано, а зазначення у паспорті ОСОБА_6 місця реєстрації з 1984 року при обміні паспорта не є доказом здійснення прописки у 1984 році саме відповідачем. Підстави для зняття з реєстрації місця проживання визначені у статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, за змістом якої, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, а відповідні документи до Відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Криничанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_6 не надходили, а тому суди правильно встановили відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо зобов'язання відповідача здійснити скасування відповідної реєстрації місця проживання ОСОБА_6 за вказаною вище адресою та про здійснення відповідного запису в її паспорт.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За приписами частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 вересня 2011 року було внесено виправлення в текст ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року, вірно вказавши рішення суду першої інстанції, прийняте у цій справі.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За приписами частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року і від 1 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до начальника Відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Криничанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області Чипуріна Андрія Миколайовича, треті особи - ОСОБА_6, Затишнянська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області, директор Дослідного господарства «Руно» Мацюк Олександр Іванович, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Амєлін С.Є.

Бутенко В.І.