Справа № 337/1671/14-а (2а/337/36/14)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року К/800/64420/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року по справі № 337/1671/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі

м. Запоріжжя

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити

певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя від 21 лютого 2014 року № 6.

Зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_4 весь період його роботи з 1 серпня 1981 року по 13 серпня 1992 року до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 лютого 2014 року.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 1 серпня 1981 року по 13 серпня 1992 року працював у бригаді по ремонту механообладнання приймального та шахтового відділення слюсарем по ремонту металургійного обладнання, слюсарем ремонтником, зайнятим ремонтом обладнання в місцях його установки на дільницях діючих виробництв та в період з 13 травня 2013 року по 30 січня 2014 року слюсарем ремонтником зайнятим ремонтом обладнання в місцях його установки на дільницях діючих виробництв. Роботи на вказаних посадах передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до підпункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Досягнувши п'ятдесятирічного віку, 17 лютого 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Приймаючи рішення, відповідач дійшов висновку, що до пільгового стажу позивача слід зарахувати лише періоди роботи з 1 січня 1992 року по 31 серпня 1992 року та з 13 травня 2013 року по 31 січня 2014 року, що становить 1 рік 4 місяці та 2 дні, якого не достатньо для призначення пенсії зі зменшенням віку на пільгових умовах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з наступного.

Професія, на якій працював позивач, первинно включена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 (розділ III підрозділ 1а код 030100а-1753а, розділ III підрозділ 2а код 1030200а-1753а).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383), до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі довідки, передбаченої пунктом 20 цього Порядку, виданої за місцем роботи, а також архівними установами.

З копії дослідженої судами трудової книжки позивача БТ-І№2357132 встановлено, що в період з 1 серпня 1981 року по 13 серпня 1992 року та з 13 травня 2013 року по 31 січня 2014 року позивач дійсно працював на посадах, які надають йому право на пільги, встановлені пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки, ці посади віднесено до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці.

Довідка про підтвердження пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці від 14 лютого 2014 року №212, видана позивачу Відкритим акціонерним товариством «Запоріжсталь» містить усі встановлені пунктом 20 Порядку № 637 відомості, в тому числі і відомості щодо проведення атестації робочих місць: перша атестація робочого місця ОСОБА_4 проведена 25 травня 1995 року та затверджена наказом №73.

Відповідно до вимог пункту 4.3 Порядку № 383 застосування Списків у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію цього Порядку) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених відповідними Списками.

Тобто, весь період з 1 серпня 1981 року по 13 серпня 1992 року відповідно до положень пунктів 3, 4.3 Порядку № 383 слід зараховувати до пільгового стажу роботи позивача, який дає право на призначення йому пенсії відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується із висновками щодо наявності підстав для скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя від 21 лютого 2014 року № 6 та зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_4 весь період його роботи з 1 серпня 1981 року по 13 серпня 1992 року до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.