Справа № 814/369/15
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/369/15

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

Ступакової І.Г.

при секретарі Найденко О.І.

з участю: представника Міністерства оборони України Дубчака Д.В., представника військової частини НОМЕР_1 Горіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральний штабу Збройних Сил України, військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), Міністерство оборони України, військової частини НОМЕР_3 про визнати незаконними та скасувати в частині наказ, зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Генеральний штабу Збройних Сил України, військової частини (далі Вч) польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_3 про (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 25 березня 2015 року):

· визнання незаконним та скасування Наказу Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02 січня 2015 року №1-РС в тій частині, що стосується призначення солдата ОСОБА_1 на посаду водія-кранівника інженерно-технічного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти військової частини польова пошта НОМЕР_3 ;

· визнання незаконним та скасування п.19 Наказу командира Вч польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08 січня 2015 року №8;

· зобов`язання відповідачів здійснити належні заходи по усуненню протиправних наслідків, що були заподіяні незаконними наказами, що оскаржуються.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що відповідачі порушили порядок переміщення, а тому в наслідок неправомірних дій відповідачем були прийняти накази, які не відповідають вимогам законодавства.

Представник відповідача, Генерального штабу Збройних сил України, позовні вимоги не визнав, в письмових заперечення зазначив, що Наказ Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 02 січня 2015 року №1-РС щодо призначення на вищу посаду солдата ОСОБА_1 виданий у відповідності до вимог законодавства та підстав для його скасування немає.

Представник відповідача, Вч польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) в письмових запереченнях зазначив, що п. 19 Наказу командира військової Вч польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08 січня 2015 року №8 виданий у відповідності до вимог законодавства та підстав для його скасування немає.

Представник відповідача, Міністерства оборони України, в письмових заперечення зазначив, що жодного порушення прав позивача з боку Міністерства оборони України допущено не було, а призначення позивача Наказом Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02 січня 2015 року №1-РС для більш доцільного використання, здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач, Вч НОМЕР_3 , повідомив, що ОСОБА_1 до Вч польова пошта НОМЕР_3 для проходження військової служби не прибув, витягів старших начальників про його призначення на посаду в Вч НОМЕР_3 не надходили.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , щодо застосування заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії Наказу №8 зобов`язання надати Вч польова пошта НОМЕР_3 інформацію стосовно розміру його посадового окладу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

25 квітня 2013 року ОСОБА_1 укладено контракт з Міністерством оборони України в особі командира Вч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на три роки.

Тимчасово виконуючим обов`язки Командира Вч польова пошта НОМЕР_2 , на підставі Наказу Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України від 02 січня 2015 року №1-РС, 08 січня 2015 року був виданий Наказ №8 про виключення солдата контрактної служби ОСОБА_2 зі списків особового складу частини.

Крім того, 26 листопада 2014 року солдатом контрактної служби ОСОБА_1 був поданий рапорт щодо неможливості виконувати завдання в зоні АТО.

Для більш доцільного використання за фахом відповідно до телеграм ТВО Першого Заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України начальником Кадрового центру ЗСУ подано подання про призначення солдата контрактної служби ОСОБА_1 , навідника аеромобільно-десантного взводу на посаду водія-кранівника інженерно-технічного відділення.

Згідно висновку командира 79-ї окремої аеромобільної бригади та ради сержантів Вч від 25 грудня 2015 року, останній клопотав про призначення позивача на посаду водія-кранівника інженерно-технічного відділення.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що Накази відповідачів видані у відповідності до вимог чинного законодавства, отже підстав для їх скасування немає.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.1, п.82 Указу Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008 року "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", п.1, п. 49 Наказу Міністра оборони України №170 від 10 квітня 2009 року "Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України".

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказується що у зв`язку з тим, що відчував періодичні головні болі в наслідок контузії, відмовився їхати повторно в зону АТО для отримання кінцевого висновку про стан здоров`я про що подав відповідний рапорт. Крім того, його переведено в іншу місцевість, хоча повинен був служити за місцем проживання у м. Миколаєві. Вважає, що відсутні нормативні акти, які в повній мірі відповідають ситуації, що виникла у нього, оскільки дана ситуація на момент вчинення оскаржуваних дій, фактично була нормативно не врегульована, а застосування в цій ситуації нормативних актів для схожих обставин не є підставним і судом це зовсім не вмотивовано.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.2, 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно пп.1, 2 ст. 2 цього Закону України встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (п.1).

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (п.2).

Указом Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008 року "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", п.1 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Пунктом 82 цього Положення встановлено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

Так, посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад. У разі коли штатом (штатним розписом) передбачено два військові звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або більший посадовий оклад.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу на посаді навідника аеромобільно-десантного взводу аеромобільно-десантної роти аєромобільно-десантного батальйону 79 окремої аеромобільної бригади високомобільних десантних військ Збройних Сил України ШПК "солдат", ВОС - 101281Д посадовий оклад 530 грн. на підставі контракту строком на три роки укладеного з командиром 79 окремої аеромобільної десантної бригади (Наказ від 25 квітня 2013 року №53-ПМ ).

Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до п. 82 вищезазначеного Положення (на підставі Наказу першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ (по особовому складу) від 02 січня 2015 року №1-РС) призначено на вищу посаду (у порядку просування по службі) водія-кранівника інженерно-технічного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти Вч польова пошта НОМЕР_3 ШПК "солдат", ВОС - 837059А, посадовий оклад 565 грн.

Крім того, п.1 Наказу Міністра оборони України №170 від 10 квітня 2009 року "Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" затверджена Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Інструкція).

Вказана Інструкція визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153.

Відповідно до п. 49 Інструкції підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців є: на вищі посади - витяг із Плану переміщення на посади, а в разі здійснення незапланованого переміщення, - Подання (додаток 1) та витяг із Резерву для просування по службі;

Подання підписується командиром військової частини й надсилається до посадової особи, яка має право видавати наказ по особовому складу щодо призначення або переміщення військовослужбовця.

Відповідне Подання підписано командиром 79 окремої аеромобільної бригади від 25 грудня 2014 року.

Крім вказаних документів, залежно від підстав призначення і переміщення, для видання наказів по особовому складу подаються: рапорти військовослужбовців з проханням про переміщення, а також рапорти посадових осіб щодо переміщення осіб рядового, сержантського і старшинського складу; копії атестацій і оцінних карток; висновок військово-лікарської комісії; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин; копія наказу про накладене дисциплінарне стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2014 року солдатом контрактної служби ОСОБА_1 був поданий рапорт щодо неможливості виконувати завдання в зоні АТО.

Постанови військово-лікарської комісії щодо протипоказань видів службової діяльності даній особі, відсутні.

Щодо переміщення на нове місце служби ОСОБА_1 , судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

· неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

· неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

· потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Доказів звернення апелянта ОСОБА_1 з рапортом до керівництва з повідомленням про те, що не дає згоди на переміщення на рівнозначну посаду, у зв`язку із тим, що у нього є обставини які підпадають під п.82 Положення апелянтом не надано. Крім того, ОСОБА_1 не було надано жодного документу, що підтверджують наявність обставин, при яких переміщення військовослужбовця повинно бути здійснене за його згодою і до суду апеляційної інстанції.

Довід апелянта про те, що у такому випадку, який склався у нього, Міністерством оборони України в особі командира Вч НОМЕР_1 контракт повинен був спочатку розірваним, не узгоджується з правовою нормую п.35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, оскільки у такому випадку, контракт припиняється (розривається) ним за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пп. "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" ч.6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки таки умови судом апеляційної інстанції не встановлені.

Таким чином, вимоги нормативно-правових актів з питань проходження військової служби щодо призначення ОСОБА_1 на вищу посаду у порядку просування по службі відповідачами були виконані в повному обсязі.

За таких підстав, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Генеральний штабу Збройних Сил України, військової частини польова пошта НОМЕР_2 , Міністерство оборони України, Вч НОМЕР_3 є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 жовтня 2015 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.