Справа № 806/726/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/30615/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Горбатюка С. А., Донця О. Є.,

за участю секретаря судового засідання: Гулової О.І.,

представника позивача: Невмержицького О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства - Фірми "Мрія 2000" до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Житомирської митниці Державної фіскальної служби на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року Приватне підприємство - Фірма "Мрія 2000" (далі - ПП-Ф "Мрія 2000") звернулось до суду з адміністративним позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби (далі - Житомирська митниця ДФС), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2015/300008/2 від 27 січня 2015 року;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101060000/2015/00012 від 27 січня 2015 року;

стягнути з Державного бюджету України витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що під час здійснення митного контролю ПП-Ф "Мрія 2000" було подано до митного оформлення вантажну митну декларацію № 101060000/2015/000872 разом із товаросупровідними документами на товар, який заявлений в режимі "ІМ-40".

Позивач вказує, що митна вартість під час митного оформлення товарів, які ввозились на територію України визначалась за основним методом, тобто за ціною договору (контракту).

Однак, застосувавши інший метод ніж заявлений ПП-Ф "Мрія 2000", відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення, Житомирська митниця ДФС вважає те, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку із наданням декларантом або уповноваженою ним особою документів, які містять розбіжності, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару.

Вважаючи, що такі дії та рішення відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товарів та застосування методів визначення митної вартості товарів, позивач звернувсь до суду з вимогою про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2015/300008/2.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № 101060000/2015/300008/2 від 27 січня 2015 року.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101060000/2015/00012 від 27 січня 2015 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП-Ф "Мрія 2000" судові витрати по сплаті судового збору у сумі 182,70 гривень.

У своїй касаційній скарзі Житомирська митниця ДФС, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПП-Ф "Мрія 2000" та компанією "Yixun Digital Technology Co., Ltd" (Китай) укладено контракт №2014/040 від 01 грудня 2014 року щодо поставки комп'ютерної та офісної техніки, відповідно до якого позивач придбаває товар за кількістю, асортиментом і вартістю, вказаній в інвойсах щодо кожної поставки, які є невід'ємними частинами даного контракту.

Пунктом 2.2 зовнішньоекономічного договору визначено, що ціни встановлюються у відповідності до Incoterms-2010.

У пункті 4 визначено, що оплата за товар може виконуватись і як 100 % передплата, і як часткова передплата, і як оплата після отримання товару.

На виконання вимог вказаного контракту позивач здійснював ввезення на територію України товару, а саме:

"Блок живлення для комп'ютерних корпусів: PS-H300ATX Блок живлення 300 Вт, в кольоровій коробці, запаковані в середині корпуса - 300 шт., PS-H350ATX Блок живлення 350 Вт, в кольоровій коробці, запаковані в середині корпуса - 600 шт., PS-H400ATX Блок живлення 400 Вт, в кольоровій коробці, запаковані в середині корпуса - 300 шт., PS-H450ATX Блок живлення 300 Вт, в кольоровій коробці, запаковані в середині корпуса - 200 шт. Країна виробництва - Китай";

"Корпуси комп'ютерні з блоком живлення: FC189 Комп'ютерний корпус з встановленим блоком живлення FPS-U400 та шнур живлення в комплекті - 180 шт., FC113 Комп'ютерний корпус з встановленим блоком живлення FPS-U400 та шнур живлення в комплекті - 170 шт., FC119 Комп'ютерний корпус з встановленим блоком живлення FPS-U400 та шнур живлення в комплекті - 170 шт., FC112 Комп'ютерний корпус з встановленим блоком";

"Блок живлення для комп'ютерних корпусів: FPS-U400 блок живлення встановлений в комп'ютерний корпус - 1200 шт. Країна виробництва - CN (Китай). Торговельна марка: Firtech. Виробник: Yixun Digital Technology Co., Ltd";

"Кабелі, що мають з'єднувальні пристрої: шнур живлення для блока живлення встановлений в комп'ютерний корпус Firtech - 1200 шт. Країна виробництва - CN (Китай). Торговельна марка: Firtech. Виробник: Yixun Digital Technology Co., Ltd";

"Запасні частини для комп'ютерних корпусів: Конденсатор 1200 Uf 250V - 50 шт. (постійної ємності). Країна виробництва - CN (Китай). Торговельна марка: Firtech. Виробник: Yixun Digital Technology Co., Ltd";

"Запасні частини для комп'ютерних корпусів: С1384 Біполярний NPN кремнієвий транзистор - запасна частина до блока живлення ВТС Vmax 60V, потужність розсіювання - 1,00 Wt - 200 шт. Країна виробництва - CN (Китай). Торговельна марка: BTC. Виробник: Yixun Digital Technology Co., Ltd";

"Запасні частини для комп'ютерних корпусів: 1,2 Om Резистор - запасна частина до блока живлення BTC 1,2 (Om), потужність розсіювання - 1,00 Wt - 300 шт. Країна виробництва - CN (Китай). Торговельна марка: BTC. Виробник: Yixun Digital Technology Co., Ltd".

Митне оформлення товарів позивач здійснював на підставі декларації № 101060000/2015/000872 від 26 січня 2015 року, в якій вказано митну вартість за основним методом, тобто за ціною договору, на підтвердження якої ПП-Ф "Мрія 2000" подано: контракт №2014/040 від 01 грудня 2014 року; міжнародну товарно-транспортну накладну № 1974; інвойс № YN2014UA11 від 04 грудня 2014 року до зовнішньоекономічного контракту; коносамент № AVKU 1400580 від 16 грудня 2014 року; платіжне доручення № 4 від 16 січня 2015 року.

Так, заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації № 101060000/2015/000872 у відповідності до інвойсу № YN2014UA11 від 04 грудня 2014 року склала 18742,20 доларів США, що становило за офіційним курсом НБУ - 295977,76 гривень.

Не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товарів у декларації, Житомирською митницею ДФС прийнято рішення № 101060000/2015/300008/2 про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу.

Таким чином, прийняття органом доходів і зборів оскаржуваного рішення стало наслідком збільшення митних платежів за товари, задекларовані позивачем на загальну суму 35595,99 гривень.

Зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), оскільки документи, які подані до митного оформлення містять розбіжності, а саме: в рахунку-фактурі № YN2014UA11 від 04 грудня 2014 року зазначено, що оплата товару буде відбуватися за домовленістю сторін, хоча в контракті №2014/040 від 01 грудня 2014 року зазначено, що оплата за товар може виконуватись і як 100 % так і як частково. Разом з цим, додаткові угоди стосовно домовленості про оплату декларантом надано не було.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101060000/2015/00012.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості товару, оскільки декларантом подано всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару, яка зазначена у декларації № 101060000/2015/000872 від 26 січня 2015 року.

Таку позицію Житомирського окружного адміністративного суду підтримав і Житомирський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно із частиною 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно із статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур"" від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

В силу частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до поданої ПП-Ф "Мрія 2000" декларації, поставка товару ввезеного на митну територію України здійснювалася на умовах CIP UA Іллічівськ, Україна згідно із Incoterms 2010, що відповідає інвойсу № YN2014UA11 від 04 грудня 2014 року.

З урахуванням умови поставки CIP, що насамперед передбачає покладення обов'язку на продавця стосовно здійснення поставки товару шляхом його передання перевізнику. Додатково до цього продавець зобов'язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Разом з цим, на продавця покладається також обов'язок забезпечення страхування на користь покупця від ризиків втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Так, укладеним між позивачем та компанією "Yixun Digital Technology Co., Ltd" (Китай) зовнішньоекономічним контрактом №/040 від 01 грудня 2014 року щодо поставки комп'ютерної та офісної техніки, зокрема пунктом 2.2., визначено, що ціни встановлюються у відповідності до Incoterms 2010.

Пунктом 5.2 вказаного договору встановлено, що вартість упаковки та маркування входить до вартості товару.

Слід зазначити, що за умовами поставки CIP від продавця вимагається страхування товару з мінімальним покриттям, а отже крім упаковки та маркування складову митної вартості товару разом з цим складає доставка товару до місця призначення, перевезення/фрахт товару, а також страхування вантажу.

Проте, зовнішньоекономічним контрактом №2014/040 від 01 грудня 2014 року чітко не визначено умови поставки, що дає підстави для з'ясування судами попередніх інстанцій наявності укладених між сторонами контракту додаткових угод, а також наявності пакувального листа, яким би також у відповідності до інвойсу підтверджувалась митна вартість товару.

Крім цього, із зовнішньоекономічного контракту №2014/040 від 01 грудня 2014 року вбачається, що оплата за товар може виконуватись і як 100 % передплата, і як часткова передплата, і як оплата після отримання товару.

Матеріалами справи підтверджено, зокрема, платіжним дорученням № 4 від 16 січня 2015 року сплату ПП-Ф "Мрія 2000" коштів за товар у розмірі 18742,20 доларів США, що відповідає інвойсу № YN2014UA11 від 04 грудня 2014 року.

Однак, судами попередніх інстанцій не з'ясовано розмір передплати 100 %, або часткова, яка була проведена позивачем за отриманий товар.

Разом з цим, слід звернути увагу, що судами попередніх інстанцій вказано про надання ПП-Ф "Мрія 2000" разом із вантажною митною декларацією № 101060000/2015/000872 документів, які підтверджують митну вартість товару, зокрема: сертифікат про походження товару, копію митної декларації країни відправлення, договори про перевезення.

Однак перелік вищезазначених документів в матеріалах справи відсутні.

Зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), оскільки документи, які подані до митного оформлення містять розбіжності, а саме: в рахунку-фактурі № YN2014UA11 від 04 грудня 2014 року зазначено, що оплата товару буде відбуватися за домовленістю сторін, хоча в контракті №2014/040 від 01 грудня 2014 року зазначено, що оплата за товар може виконуватись і як 100 % так і як частково.

На виконання оскаржуваного рішення позивачем не було подано додаткових документів, що підтверджується відповідними відмітками (а.с. 18, 19).

Доводи ПП-Ф "Мрія 2000" про надання на вимогу органу доходів і збору прайс-листа не можуть бути прийняті судом, оскільки прайс-лист також відсутній в матеріалах справи.

Оскільки вид умови поставки, а також вид умови оплати є ключовими факторами складової митної вартості товарів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутність їх чіткого визначення у контракті, а також можливе укладення між сторонами контракту додаткових угод слугувало обґрунтованим сумнівам для витребування контролюючим органом додаткових документів у декларанта.

З урахуванням викладеного колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди попередніх інстанцій передчасно прийшли до висновку щодо задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, що є порушенням статей 159, 195 КАС України.

При встановленні наведених фактів судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми матеріального права, які призвели до прийняття необґрунтованого судового рішення і не можуть бути перевірені та усунуті судом касаційної інстанції.

За встановленим частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України правилом, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки для вирішення цього спору необхідно встановлювати нові обставини, чого відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України не може робити суд касаційної інстанції, справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 159, 223, 227, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді С. А. Горбатюк

О. Є. Донець