Справа № 825/3383/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м.Чернігів Справа № 825/3383/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

суддів Добрянського В.В., Бородавкіної С.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2015 ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3С.) звернулась до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області щодо розгляду її заяви від 10.08.2015 у період з 10.08.2015 по 20.09.2015 та зобовязати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі структурного підрозділу ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області розглянути її заяву від 10.08.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачем у строк, передбачений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», не було надано відповіді на її заяву від 10.08.2015. Вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною та такою, що порушує її конституційні права на індивідуальні письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування їх посадових і службових осіб.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки 13.08.2015 ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області на адресу позивача була направлена відповідь на її заяву від 10.08.2015, в якій відповідачем було зазначено, що посадовими особами ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області було здійснено виїзд за адресою, вказаною у листі позивача: вул. Папанівців, 12/1, м. Чернігів. Разом з тим, за вказаною адресою власник будинку був відсутній, тому відповідачем, у відповідності до Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Кабінетом Міністрів України 23.05.2011 за № 533, 13.08.2015 на адресу Чернігівського міського відділу ОСОБА_4 внутрішніх справ України у Чернігівській області направлено лист щодо сприяння останнім у прибутті власника будинку з правовстановлюючими документами для проведення позапланової перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 10.08.2015 ОСОБА_3 звернулась на адресу начальника ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області ОСОБА_5 із заявою про проведення перевірки законності будівельних робіт з реконструкції даху по вул. Папанівців, 12/1, м. Чернігів. Письмову відповідь, за результатами перевірки, просила надати на адресу, зазначену у заяві (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 13.08.2015 ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області надано відповідь на заяву позивачки від 10.08.2015, в якій відповідач зазначив, що посадовими особами ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області було здійснено виїзд за адресою, вказаною у листі позивача: вул. Папанівців, 12/1, м. Чернігів. Разом з тим, за вказаною адресою власник будинку був відсутній, тому відповідачем, у відповідності до Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Кабінетом Міністрів України 23.05.2011 за № 533, 13.08.2015 на адресу Чернігівського міського відділу ОСОБА_4 внутрішніх справ України у Чернігівській області направлено лист щодо сприяння останнім у прибутті власника будинку з правовстановлюючими документами для проведення позапланової перевірки (а.с.18, 33).

Вважаючи бездіяльність відповідача у ненаданні ОСОБА_3С відповіді на її заяву від 10.08.2015 протиправною, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Спеціальним законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечувати громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення є Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно частини 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями (частина 3 статті 7 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частина 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР закріплює, що звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

У свою чергу, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (частина четверта статті 15 Закону № 393/96-ВР).

Отже, повідомлення позивача про результати розгляду його звернення, згідно вказаної статті, є обов'язком відповідача.

Аналогічна правова позиція висловлена і Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 24.09.2015 (справа № К/800/37784/15).

Так, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду її звернення (заяви) від 10.08.2015.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, листом від 13.08.2015 ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області надано відповідь на заяву позивачки від 10.08.2015, в якій відповідач зазначив, що посадовими особами ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області було здійснено виїзд за адресою, вказаною у листі позивача: вул. Папанівців, 12/1, м. Чернігів. Разом з тим, за вказаною адресою власник будинку був відсутній, тому відповідачем, у відповідності до Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Кабінетом Міністрів України 23.05.2011 за № 533, 13.08.2015 на адресу Чернігівського міського відділу ОСОБА_4 внутрішніх справ України у Чернігівській області направлено лист щодо сприяння останнім у прибутті власника будинку з правовстановлюючими документами для проведення позапланової перевірки (а.с.18, 33).

Тобто, відповідачем обєктивно та з дотриманням строку, передбаченого статтею 20 Закону № 393/96-ВР (місячного строку), було розглянуто заяву позивача та надано обґрунтовану відповідь.

При цьому, суд зазначає, що згідно з загальними засадами права, бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Дії суб'єкта владних повноважень - це активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

За таких обставин та з урахуванням того, що на звернення позивача ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області надано відповідь з дотриманням строку, передбаченого статтею 20 Закону № 393/96-ВР, суд приходить до висновку, що в діях відповідача відсутня бездіяльність, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виявилась у не розгляді її звернення (заяви) від 10.08.2015, не підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки представником відповідача надано до суду лист ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області від 13.08.2015, який за своїм змістом є відповіддю на звернення ОСОБА_3, суд не вбачає підстав для зобовязання відповідача ще раз розглянути зазначене звернення.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 у частині зобовязання Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області щодо розгляду її заяви від 10.08.2015 також не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем при розгляді заяви позивачки від 10.08.2015 були дотримані і вимоги Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI) та постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (надалі Порядок № 533), виходячи з наступного.

Так, частинами 1, 2 статті 41 Закону № 3038-VI встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється, зокрема, за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

У свою чергу, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції (пункт 7 Порядку № 533).

Пунктом 8 Порядку № 533 визначено, що підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

У свою чергу, пунктом 9 Порядку № 533 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ.

На виконання вищевказаної норми відповідачем і було направлено 13.08.2015 лист на адресу Чернігівського міського відділу ОСОБА_4 внутрішніх справ України у Чернігівській області щодо сприяння останнім у прибутті власника будинку з правовстановлюючими документами для проведення позапланової перевірки.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій.

За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядок та строки, передбачені статтями 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуюча суддя В.В. Падій

Судді В.В. Добрянський

ОСОБА_6