Справа № 804/2232/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 р. Справа № 804/2232/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
04 лютого 2015 р. до суду надійшов даний адміністративний позов, у якому позивач просить: скасувати податкове повідомлення рішення Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 12.12.2014 року № НОМЕР_1 про визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 218 5541, 31 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1092770,66 грн., (всього 3278311,97 грн.)
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі за тексом відповідач) було проведено документальну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» (далі за текстом позивач) щодо дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з окремими платниками податків та подальшого використання в своїй діяльності отриманих товарів. За результатами перевірки складено акт № 2915/22-01/34124403 від 10.10.2014 року. На підставі акту перевірки прийняте податкове повідомлення рішення від 12.12.2014 року № НОМЕР_1. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими що не відповідають діючому законодавству та винесені їм рішення підлягають скасуванню.
Представники позивача не заперечували проти розгляду справи у письмовому провадженні.
Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» (далі за текстом - платник податків, або позивач) як юридична особа зареєстроване 03.04.2006 року Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області.
ТОВ «Нікопрогресбуд» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 05.04.2006р. за № 212, станом на 29.01.2015р. перебуває на податковому обліку в Нікопольській обєднаній ДНІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
На підставі наказів Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.09.2014р. № 1285 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Нікопрогресбуд» (код 34124403)» та від 30.09.2014р. № 1294 «Про продовження терміну проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Нікопрогресбуд» (код 34124403)» з 25.09.2014р. по 03.10.2014р. фахівцями Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Нікопрогресбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з окремими платниками податків та подальшого використання в своїй діяльності отриманих товарів (робіт, послуг) у фактичних періодах їх здійснення.
Копія рахунку на оплату № 56 від 26.12.2013р., копія податкової накладної № 56 від 26.12.2013р., копія товарно-транспортної накладної № 56 від 26.12.2013р. копія договору поставки № 128/02/13 від 28.12.2013р. з ТОВ «Інтермаркет Груп»., копія видаткової накладної № 110 від 30.12.2013р., копія рахунку на оплату № 110 від 30.12.2013р.
Копія податкової накладної № 110 від 30.12.2013р., копія товарно-транспортної накладної № 110 від 30.12.2013р Копія платіжного доручення № 1506 від 17.01.2014р., копія платіжного доручення № 6 від 28.02.2014р., копія платіжного доручення № 1682 від 06.03.2014р., копія платіжного доручення № 1711 від 18.03.2014р. копія платіжного доручення № 217 від 19.05.2014р., копія платіжного доручення № 1981 від 20.05.2014р. копія договору підряду № 72/05/43 від 08.08.2013р. з ТОВ «Про-Елмон». копія договірної ціни на будівництво., копія локального кошторису № 50/РОФ-1. копія підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису № 50/РОФ-1., копія розрахунку загально виробничих витрат до локального кошторису № 50/РОФ-1., копія локального кошторису № 50/1/РОФ-1., копія підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису № 50/1/РОФ-1., копія розрахунку загально виробничих витрат до локального кошторису № 50/1/РОФ-1., копія локального кошторису № 51/РОФ-1. копія підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису № 51/РОФ-1., копія розрахунку загально виробничих витрат до локального кошторису № 51/РОФ-1., копія локального кошторису № 51/1/РОФ-1., копія підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису № 51/1/РОФ-1., копія розрахунку загально виробничих витрат до локального кошторису № 51/1/РОФ-1, копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року., копія акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року., копія підсумкової відомості ресурсів (видатки - по факту)., копія розрахунку загально виробничих витрат до Акту КБ-2в № 1., копія рахунку на оплату № 126 від 10.12.2013р. копія податкової накладної № 126 від 10.12.2013р., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року., копія акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-2 2013 року., копія підсумкової відомості ресурсів (видатки - по факту)., копія розрахунку загально виробничих витрат до Акту КБ-2в № 2., копія рахунку на оплату № 127 від 12.12.2013р., копія податкової накладної № 127 від 12.12.2013р. копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року., копія акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-3 2013 року., копія підсумкової відомості ресурсів (видатки - по факту)., копія розрахунку загально виробничих витрат до Акту КБ-2в № 3. копія рахунку на оплату № 128 від 13.12.2013р., копія податкової накладної № 128 від 13.12.2013р., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року., копія акту № 4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-4 2013 року. копія підсумкової відомості ресурсів (видатки - по факту)., копія розрахунку загально виробничих витрат до Акту КБ-2в № 4. копія рахунку на оплату № 129 від 19.12.2013р.
Копія податкової накладної № 129 від 19.12.2013р. копія платіжного доручення № 1507 від 17.01.2014р., копія платіжного доручення № 1932 від 08.05.2014р. копія договору підряду № 106/05/13 від 02.12.2013р. з ТОВ «Про-Елмон»., копія акту № 5 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року, копія підсумкової відомості ресурсів (видатки - по факту). копія розрахунку загальновиробничих витрат до акту КБ-2 № 5.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-С» (код 36440569): договір поставки № 26/02/14 від 24.02.2014р.; предмет договору - поставка каркасів фундаментів в асортименті; вартість поставки - 1127700,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 187950,00 грн.). Факт виконання договору підтверджується видатковими накладними № 514 від 25.02.2014р., № 543 від 26.02.2014р., товарно-транспортними накладними № 514 від 25.02.2014р., № 543 від 26.02.2014р.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-ТК» (код 36577386): договір про надання послуг № 62/02/14 від 13.05.2014р.; предмет договору - послуги з укрупненого збирання металоконструкцій із матеріалів Замовника; отримано послуг на суму 624000,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 104000,00 грн.) .), що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № ЦТ-0528/05, № ЦТ-0528/06, № ЦТ-0528/07 від 28.05.2014р., № ЦТ-0528/14, № ЦТ-0529/15, № ЦТ-0529/16, № ЦТ-0529/17, № ЦТ-0529/14 від 29.05.2014р., № ЦТ-0530/15, № ЦТ-0530/16, № ЦТ-0530/17, № ЦТ-0530/18 від 30.05.2014р.
В ході перевірки контролюючий орган дійшов висновку про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин ТОВ «Нікопрогресбуд» із постачальниками товарів (робіт/послуг) ТОВ «Інтермаркет Груп», ТОВ «Про-Елмон», ТОВ «Венцедор Компані», ТОВ «Енергія-С», ТОВ «Агматіс Трейд», ТОВ «Єврокомфорт ЛТД», ТОВ «Центр-ТК», ТОВ «Елтекс.», ТОВ «Форта-Ком», ТОВ «Босфор-ТВ», їх виду, обсягів, якості та розрахунків, а також про порушення платником податків ст.ст. 185, 188, 198, 201 Податкового кодексу України в частині заниження податку на додану вартість по взаємовідносинам з вказаними постачальниками на загальну суму 2185541,31 грн.
Такі висновки зроблені Нікопольською ОДПІ на підставі інформації, викладеної в актах інших ДПІ «Про неможливість проведення зустрічної звірки, (відсутність юридичної особи за місцезнаходженням; відсутність необхідних умов для досягнення результатів господарської діяльності; неможливість співставити дані первинних бухгалтерських та інших документів; відсутність обєкту оподаткування податком на додану вартість по ланцюгу постачання товарів (робіт / послуг) з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями); даних АІС «Податковий блок» розділу «Аналітична система».
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
За змістом п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг... та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п. 198.3 ст. 198 ПК України).
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Таким чином, визначальним у питанні перевірки правомірності формування платником податку показників податкової звітності з ПДВ є безпосереднє дослідження факту здійснення господарської операції ('її реальності/товарності), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.
Як визначено п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до приписів частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Первинні бухгалтерські та інші документи, надані на перевірку платником податків, оформлені у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку (затв. наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. № 88), а відтак, вони є первинними документами бухгалтерського обліку в розумінні ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які в повній мірі містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.
Далі, за приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Судом були дослідженні податкові накладні які були надані з боку контрагентів позивача досліджені податкові накладні підтверджують факт придбання позивачем робіт/послуг у вказаних постачальників та є підставою для віднесення до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів сум ПДВ у розмірі 2185541,31 грн.
посилання відповідача на відомості, викладені в актах інших ДПІ про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача не є достатнім обґрунтуванням правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення, оскільки отримання контролюючим органом акту перевірки контрагента платника податків, в якому викладені висновки про вчинення таким контрагентом нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє контролюючий орган від виконання обовязку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, адже акт перевірки контрагента не має преюдиційного значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.
Крім того, як визначено частиною другою статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Частинами 1, 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Таким чином, зобовязання контрагента позивача не спричиняють цивільно-правових чи податкових наслідків для позивача, так само позивач не може нести відповідальність за будь-які порушення законодавства, вчинені його контрагентом.
А оскільки документальні перевірки постачальників ТОВ «Нікопрогресбуд» контролюючими органами проведені не були і факт використання вказаними підприємствами трудових та виробничих ресурсів не перевірявся та не досліджувався, висновки відповідача про відсутність факту реального здійснення господарської діяльності цих субєктів господарювання зроблені на підставі необґрунтованих та недоведених припущень.
Враховуючи викладене, висновок Нікопольської ОДПІ про заниження ТОВ «Нікопрогресбуд» податку на додану вартість на загальну суму 218 5541,31 грн. у відповідних податкових періодах є незаконним і необґрунтованим.
У звязку з чим суд доходить висновку, що керуючись Податковим кодексом України, Законом України «Про державну податкову службу», позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, цілком правомірними та відповідають чинному законодавству, і позивачем було доведено їх правомірність.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Скасувати податкове повідомлення рішення Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 12.12.2014 року № НОМЕР_1 про визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 218 5541, 31 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1092770,66 грн., (всього 3278311,97 грн.)
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1