Справа № 2-а/0606/161/2011
Суддя: Мельник М. Л.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/0606/161/2011 року.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року

смт. Володарськ-Волинський

Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Мельника М.Л.

при секретарі Ігнатенко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до

управління пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області

про

стягнення надбавки до пенсії, як дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2011 року позивачка звернулась в суд з даним позовом, вказуючи, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і згідно до ст. 6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком .Визначена законом 30% надбавка до пенсії їй не виплачувалась і відповідач не вчинив жодної дії для нарахування даних коштів та їх виплати . Обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни»покладено на органи пенсійного фонду України. Вважає, що незважаючи на відновлення дії ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» відповідно до рішень Конституційного Суду України відповідач не нарахував та не виплатив їй тридцятивідсоткову надбавку від мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 01 липня 2007 року до цього часу. Вважає, що відповідач повинен і в подальшому проводити їй виплату щомісячної надбавки в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Обгрунтування заявлених вимог позивачка виклала в адміністративному позові.

Позивачка просить визнати неправомірною бездіяльність управління пенсійного фонду України Володарськ-Волинського р-ну Житомирської області щодо неперерахування їй надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком; зобов'язати управління Пенсійного фонду України Володарсько- Волинського району Житомирської області щомісячно виплачувати їй надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22.05.2008 по даний час з врахуванням фактично виплачених сум.

В судове засідання позивачка не прибула у своєму позові просить розглянути справу у її відсутність.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, у своєму запереченні просить відмовити у задоволенні позову у звязку з безпідставністю позовних вимог та справу розглядати у відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має статус дитини війни, є громадянкою України і на момент закінчення другої світової війни їй не виповнилось 18 років.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду в Володарсько-Волинському районі та отримує пенсію за віком.

У відповідності до ч.І ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою реалізації конституційного права на соціальний захист громадян, які мають відповідний статус.

Пунктом 12 ст.71, ст.Ш Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними.

Рішення Конституційного Суду має преюдикційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними справ у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії законів, що визнані неконституційними.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" в частині обмеження розміру надбавки до пенсії дітям війни визнано неконституційними.

Враховуючи пріоритетність Законів над підзаконними актами, а також керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при вирішенні спору суд вважає за необхідне застосувати Закон України «Про соціальний захист дітей війни», а саме ст.6 в редакції чинній до 09.07.2007 року, згідно якої дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в частині обмеження розміру надбавки до пенсії дітям війни, визнані неконституційними з 22.05.2008 року, і саме з цієї дати вказаний закон втратив чинність.

Оскільки Верховною Радою України в 2009 - 2011 роках не приймались закони, якими зупинялась або іншим чином обмежувалась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», законодавчі перешкоди для нарахування позивачці щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, обчисленої в порядку, передбаченому абз.1 ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Наявність такої норми і відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії за віком, як це передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В той же час, у задоволенні вимог позивачки в частині забезпечення виплат за період з 22.05.2008 року по

10.10.2010 року необхідно відмовити, так як у відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виплата пенсій позивачці проводились щомісячно, а тому їй було відомо про суми отриманих пенсій. Позивачка звернулася до суду з позовом 11.04.2011 року і не надала суду доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду в частині заявлених нею вимог, а тому задоволенню підлягають вимоги ОСОБА_1 по виплаті щомісячної соціальної допомоги протягом шести місяців з часу подачі позову до суду. Позивачка звернулась до суду 11.04.2011 року і задоволенню підлягають вимоги за період з 11.10.2010 року по день прийняття рішення по справі судом, тобто до 26.04.2011 року .

Відповідно до ст. 94 КАС судові витрати, понесені відповідачем компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 8, 22, 55, 95 Конституції України, ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов частково задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області щодо не нарахування, невиплати ОСОБА_1 соціальної надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відмови за період з 11.10.2010 року по

26.04.2010року .

Зобовязати управління пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_1 з урахуванням її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої у вказаний період та забезпечити їй виплату за період 11.10.2010 року по 26.04.2011 року за виключенням підвищення до пенсії, яка раніше нараховувалось та виплачувалось.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 мито в сумі 3 (три) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Володарсько-Волинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_2