Справа № 553/3144/15-а
Суддя: Юхно С. П.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3144/15-а
Провадження № 2-а/553/112/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.09.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Юхно С.П.,

при секретарі: Шпак Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він з 17 грудня 1994 року по 31 січня 2015 року проходив публічну службу в органах Державної пенітенціарної служби України. Відповідач безпідставно відмовив йому зарахувати у вислугу років навчання в Полтавському будівельному технікумі транспортного будівництва. Зважаючи на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку , що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків , встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач з 17 грудня 1994 року по 31 січня 2015 року проходив публічну службу в органах Державної пенітенціарної служби України, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Згідно копії диплому позивач навчався в Полтавському будівельному технікумі транспортного будівництва з 1988 року по 1992 рік.

У судовому засіданні позивач пояснив, що після закінчення вказаного учбового закладу йому не присвоювалось офіцерське звання, а перше звання присвоєно після прийняття на службу в органах державної пенітенціарної служби України.

Як вбачається з розрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу, який зроблено відповідачем, у вислугу років позивачу не враховано навчання в технікумі.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Аналогічний порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію, передбачений п. 2 постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року по справі за позовом до Служби безпеки України в Київській області про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити дії, прийшов до висновку, що у тесті ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» розділові знаки і сполучник «також» у сполученні з «а» вказують, що обставини, викладені після сполучника, мають таке саме значення, як і викладені до зазначеного сполучника. Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з синтаксичної структури речення додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у статті 17 вказаного вище Закону, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Тому на підставі аналізу наведених вище норм права та враховуючи особливий статус осіб, які мають право на пенсію військовослужбовця, Верховний Суд України дійшов висновку про те, що до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах вказаного Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Враховуючи положення ст. 360-7 ЦПК України, та беручи до уваги, що позивач закінчив навчання у Полтавському будівельному технікумі транспортного будівництва, який у 1992 році відповідно до Закону України «Про освіту» відносився до вищих учбових закладів, але не є тим навчальним закладом після закінчення якого присвоюється офіцерське звання, а спеціальне звання «молодший лейтенант міліції» йому присвоєно у січні 1995 року, тому доводи позивача про те, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до вислуги років період навчання у Полтавському будівельному технікумі транспортного будівництва, суд визнає безпідставними та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 94, 159-161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні позовних ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. П. Юхно