Справа № 802/1667/15-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1667/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

27 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника відповідача: Томенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області до сільськогосопдарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Красне" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2015 року управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Красне" про стягнення заборгованості по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 7166,20 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Красне" зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області і є платником внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Працівнику сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Красне" ОСОБА_3 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Управлінням Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області надіслано СТОВ "Агрофірма Красне" розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 розділу ІV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року по пенсіонеру ОСОБА_3. Цим розрахунком визначено місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, який становить 1433,24 грн. та розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року в загальному розмірі 7166,20 грн.

Станом на 01 червня 2015 року за сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Красне" рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату та доставку пенсії за віком на пільгових умовах за період з 01.01.2015 р. по 31.05.2015 р. по пенсіонерці ОСОБА_3 на суму 7166,20 грн., що стало підставою для звернення з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що порядок виплати пенсії ОСОБА_3 на час виникнення спірних правовідносин врегульовано підпунктами 3, 6 пункту 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто в спірних правовідносинах пенсії фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України без наступного відшкодування таких витрат платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відшкодовуються підприємствами та організаціями.

Винятком з цього правила є лише порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 7 липня 2015 року у справі №21-735а15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення п.п. 3 п. 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою визначено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. В таких випадках виплата пенсій фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (п.п. 6 п. 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_3 призначена відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як жінці, яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п'ятеро дітей, а тому витрати на її виплату та доставку підлягають відшкодуванню за рахунок підприємства.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII, яким фіксований сільськогосподарський податок виключено з переліку загальнодержавних податків та зборів.

Отже, платники, які в 2014 році перебували на обліку як платники фіксованого сільськогосподарського податку, з 01.01.2015 року зобов'язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми понесених з цієї дати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам.

Згідно з пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

П. 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Управлінням Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області надсилались відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з якими сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_3 за період з січня по травень 2015 року становить 7166,20 грн. (а. с. 9).

Сума фактичних витрат по виплаті та доставці пенсії ОСОБА_3 управлінню Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області відповідачем не відшкодована. Розмір заборгованості станом на 01 червня 2015 року складає 7166,20 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги та доводи апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області є обґрунтованими, а сума заборгованості по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 7166,20 грн. підлягає стягненню з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Красне".

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що відшкодування витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_3, повинно здійснюватись пропорційно стажу роботи в сільськогосподарських підприємствах, виходячи з такого.

Згідно з п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

П. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" №244 від 16 травня 1992 року встановлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Відповідно до п.6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених норм колегія суддів робить висновок, що фактичні витрати на виплату пенсії, призначеної на підставі п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відшкодовуються сільськогосподарським підприємством, на якому особа працювала і була зайнята у сільськогосподарському виробництві.

Принцип пропорційності, визначений у п.6.2 Інструкції № 21-1, в даному випадку, застосуванню не підлягає, оскільки право на пільгову пенсію згідно з пунктом "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не пов'язується з наявністю обов'язкового періоду страхового стажу, а лише передбачає зайнятість (роботу) особи на момент призначення пенсії у сільському господарстві незалежно від періоду такої роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області задовольнити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Красне" на користь управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області заборгованість по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 7166,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 листопада 2015 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.