Справа № 2-а-340/10
Суддя: Прикіпєлова Л. В.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Глобинський районний суд Полтавської області
Справа №2-а-299/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Прикіпєлової Л.В.

при секретарі - Таранець Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Кременчуцької роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 - про скасування та визнання нечинною постанови про адміністративне правопорушення від 10.03.2010 року серія ВІ №092703,

встановив:

11.03.2010 року ОСОБА_1 звернувся досуду з адміністративним позовом до старшого інспектора Кременчуцької роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 - про скасування та визнання нечинною постанови про адміністративне правопорушення від 10.03.2010 року серія ВІ №092703. В позовній заяві посилається на те, що 10.03.2010 року старшим інспектором ДПС роти ДПС м. Кременчук відносно нього складено протокол серії ВІ №067057 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КпАП України, згідно якого ОСОБА_1 10.03.2010 року 0 21.30 год. в м. Кременчук на вул. 60 років Жовтня керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався в лівій смузі при вільній правій, чим порушив п. 11.5 ПДР України. Одночасно цим же інспектором відносно ОСОБА_1 було винесено постанову Серії ВІ №092703 від 10.03.2010 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн. Позивач прохає скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 10.03.2010 року серія ВІ №092703 як незаконну, оскільки дана постанова необґрунтована, оскільки зазначена порушення позивачем вчинено з поважних причин, а саме: рухаючись по вул. 60 років Жовтня м. Кременчук по правій смузі дорожнього руху були перешкоди у вигляді ям, в»їзд (попадання), в які могли б призвести до пошкодження ходової частини автомобіля, тому позивач змушений здійснити їх об»їзд по лівій смузі руху, при цьому не створивши перешкод для інших учасників руху. Також позивач зазначає, що в автомобілі була гр.. ОСОБА_3, яка є свідком даної ситуації, однак інспектором не було зазначено її як свідка в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач не з»явився, заявою до суду прохає справу розглядати у його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у наданих запереченнях зазначає, що ним на законних підставах було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. З цих підстав вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно протоколу серії ВІ №067057 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КпАП України, ОСОБА_1 10.03.2010 року 0 21.30 год. в м. Кременчук на вул. 60 років Жовтня керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався в лівій смузі при вільній правій, чим порушив п. 11.5 ПДР України.

Старшим інспектором Кременчуцької роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову Серії ВІ №092703 від 10.03.2010 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн.

Згідно ст. 9 КпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КпАП України, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом»якшують та обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову, вимоги закону не враховані.

Під час винесення постави не дотримано вимог статей 245, 276, 278, 279, 280, 285 КпАП України відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об»єктивне з»ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Згідно ст. 215 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи не були з»ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, як в протоколі, так і в постанові не зазначено стан дорожнього покриття. Таким чином суд вважає постанову інспектора незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст..71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Адміністративний позов подано позивачем у строк встановлений ст. 289 КпАП України

При винесенні постанови про адміністративне правопорушення інспектор порушив ст.ст. 252, 279 та 280 КпАП в частині заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань цих осіб, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність. Інспектор ДПС не взяв пояснення у свідка, який перебував у салоні автомобіля. Відповідно до п.16.1 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.03.2009 року № 111 при порушенні учасником дорожнього руху ПДР працівник підрозділу ДПС встановлює та фіксує дані свідків та очевидців протиправних дій особи - що в даному випадку не було зроблено.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлених останніх доводів.

Таким чином суд приходить до висновку, що порушення відповідачем ст.ст.256, 283 КУпАП, про притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесенні постанови є підставою задоволення вимог позивача із скасуванням постанови і закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст.17-20, ч. 2 ст. 71, 104-106, ч. 1 ст. 102, ч. 2 ст. 162 КАС України, суд

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВІ від 10.03.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.В. ПРИКШЄЛОВА