Справа № 2-а-468/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-468/11
Головуючий у 1-й інстанції: Замега І.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області на постанову Любарського районного суду Житомирської області від "11" травня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 11 травня 2011 року визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області з нарахування та сплати ОСОБА_4 щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату невиплаченої надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період 6 місяців які будуть передувати до дня винесення рішення суду включно, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_4 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року - 695,00 грн., з 01.04.2010 року - 706,00 грн., з 01.07.2010 року - 709,00 грн., з 01.10.2010 року -723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Проте, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, не визначив початкової та кінцевої дати періоду часу, у який має бути здійснено перерахунок та виплату позивачу пенсії у підвищеному розмірі, що не відповідає приписам ч.1 ст.6,ст.159 КАС України.

За правилами ст.201 КАС України, підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема, правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням положень матеріального чи процесуального права.

Прийшовши до правильного по суті висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позов - задоволенню, суд помилково не визначив в датах, у який саме період часу відбулось порушення законного права позивача.

Виходячи з шестимісячного строку звернення до суду (ч.2 ст.99 КАС України) до розгляду й задоволення підлягають позовні вимоги за період з 11 листопада 2010 року по 11 травня 2011 року.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 201, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Любарського районного суду Житомирської області від 11 травня 2011 року змінити, зобов'язавши ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату невиплаченої надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 11 листопада 2010 року по 11 травня 2011 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Л.Українки 16,с. Стрижівка,Любарський район, Житомирська область,13131

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області вул.Леніна, 52,смт.Любар,Житомирська область,13100