Справа № 295/5113/15-а
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/5113/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

з участю секретаря Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, Виконавчого комітету Житомирської міської ради та Виконуючої обов"язки міського голови ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобо`язати вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів в якому зазначила, що на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 січня 2013 року розпорядженням міського голови від 19.06.2014 року № 331 ОСОБА_1 було прийнято на посаду директора департаменту економічного розвитку Житомирської міської ради шляхом переведення з 27.02.2007 року. Вважає, що за період з 27.02.2007 року її повинна бути нарахована та виплачена заробітна плата, фактично позивачу виплачено середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2007 року по 04.06.2007 року. Відповідно до розпорядження від 19.12.2014 року позивача звільнено з займаної посади з 13 лютого 2015 року, однак повний розрахунок з виплати заробітної плати проведено не було, за таких обставин ОСОБА_1 просить стягнути з Житомирської міської ради на її користь середній заробіток за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року та за час затримки розрахунку, зобов"язати Виконавчий комітет Житомирської міської ради виплатити ОСОБА_1 заробіток та здійснити відповідні відрахування до пенсійного фонду по роках і помісячно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з підстав викладених в адміністративному позові.

Представники відповідачів заперечували щодо задоволення позовних вимог, вважали їх безпідставними та просили відмовити в задоволенні позову. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Постановою Вищого адміністративного суду України від 24 січня 2013 року змінено постанову Богунського районного суду м.Житомира від 05.03.2009 року та зобов"язано голову Житомирської міської ради винести наказ про прийняття ОСОБА_1 на посаду керівника шляхом переведення з 27.02.2007 року у відповідний департамент Житомирської міської ради, утворений відповідно до рішення Житомирської міської ради від 30 листопада 2006 року № 131 після ліквідації управління промисловості, підприємства та розвитку місцевого господарства Житомирської міської ради.

Ррозпорядженням голови Житомирської міської ради від 19.06.2014 року № 331 ОСОБА_1 було прийнято на посаду директора департаменту економічного розвитку Житомирської міської ради шляхом переведення з 27.02.2007 року. Пунктом 2 розпорядження визначено, що вважати ОСОБА_1 такою, що з 01.07.2014 року приступила до виконання обов"язків директора департаменту економічного розвитку Житомирської міської ради з посадовим окладом згідно штатного розпису, присовєно останній 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування встановлено надбавку за стаж служби в органах місцевого самоврядування 10 років 08 місяці 9 днів в розмірі 20%. 13 лютого 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора департаменту економічного розвитку Житомирської міської ради на підставі розпорядження міського голови від 06.01.2015 року № 7.

Сторони не заперечували в судовому засіданні про те, що за період роботи з 01.07.2014 року по 13.02.2015 року відповідачем проведено повний розрахунок з позивачем. Представники відповідача наголосили, що виплату заробітної плати за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року ОСОБА_1 не проведено, оскільки судом в постанові Вищого адміністративного суду України від 24.01.2013 року відповідачів не було зобов"язано виплатити заробітну плату за вказаний період часу та в даний період позивач не працювала, тому підстав для нарахування заробітної плати не було.

ОСОБА_3 України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначив зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов'язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (статті 1, 3). Складовою цього обов'язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (частина четверта статті 13, частини перша, друга, сьома статті 43 Конституції України). Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід'ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене (абзац другий підпункту 6.1.1 підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини). Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 Кодексу і частині першій статті 1 Закону, як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до загальних положень статей 1 і 2 Закону України «Про оплату праці» розмір заробітної плати за працю на підставі трудового договору залежить від професійно-ділових якостей працівника, складності й умов виконуваної ним роботи, результатів останньої та господарської діяльності підприємства і що за своєю структурою заробітна плата складається: з основної винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обовязків); із додаткової винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми.

З розяснень Пленуму Верховного Суду України п. 7, 8 постанови від 24.12.1999 р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» та відповідно до ст. 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження й розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі, а у випадку, коли його не укладено, власником або уповноваженим ним органом за погодженням із профспілковим органом, що представляє інтереси більшості працівників, або, за його відсутності, з іншим органом, уповноваженим на представництво трудовим колективом, з урахуванням загальних положень законодавства про оплату праці.

Згідно положень ст.ст.21, 94 Кодексу законів про працю України працівник, прийнятий на роботу, зобов'язується виконувати надану йому роботу, а власник або уповноважений ним орган зобов'язується оплатити вчасно виконану роботу працівником. При виконанні працівником роботи він може бути заохочений за успіхи в роботі власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первісної профспілкової організації, що оголошується наказом (ст.143 КзпП України).

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Листом від 22.09.2015 року за № 164 Виконавчим комітетом Житомирської міської ради надано розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 за 2007-2014 роки, проте, вказаний розрахунок не містить визначення посади, прізвища та ініціалів відповідальної особи за його складання та не скріплений печаткою, тому не може бути використаний судом, як доказ про розмір заробітної плати позивача.

Оскільки позивач не мала можливості виконувати покладену на неї роботу не з власної вини, була звільненна незаконно, що встановлено постановою Вищого адміністративного судуд України від 24.01.2013 року, суд вважає за необхідне зобов"язати Житомирську міську раду здійснити нарахування заробітної плати за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року ОСОБА_1.

З огляду на положення ст.ст. 9, 21, 105, 162 КАС Українивимоги про стягнення з відповідачів грошових сум не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були позивачу нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування заробітної плати замість органу, якому надані такі повноваження.

Зі змісту інформації про отримані доходи ОСОБА_1 ( ід.к. НОМЕР_1 за період з 05.06.2007 року по 31.06.2014 року вбачається, що остання отримала доход з інших джерел в сумі 298643,05 грн. за таких заробітна плата позивачу має бути виплачена з урахуванням різниці отриманого доходу.

Відповідно до пп. 14.1.48. Податкового кодексу заробітна плата для цілей оподаткування податком на доходи фізичних осіб це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у звязку з відносинами трудового найму згідно із законом. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 Податкового кодексу).

Нарахована сума включається до складу загального місячного оподатковуваного доходу працівника в тому періоді, коли її нараховано. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про зобов"язання Виконачого комітету Житомирської міської ради здійснити виплату різниці між нарахованою заробітною платою та отриманим доходом за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року, здіснити нарахування обов"язкових платежів по роках і помісячно та передати до відповідного територіального органу Пенсійного фонду та податкової інспекції необхідні коригуючі документи до системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 про нараховану заробітну плату застрахованої особи помісячно за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 116, 117, 235 КЗпП України, ст.ст. 17, 69, 71, 86, 159, 162, 163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати Житомирську міську раду здійснити нарахування заробітної плати за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року ОСОБА_1.

Зобов"язати в.о. міського голови ОСОБА_2 внести на першу після ухвалення рішення по справі сесію Житомирської міської ради питання про виділення з місцевого бюджету коштів на виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року з урахуванням різниці отриманого доходу за вказаний період в сумі 298 643,05 грн.

Зобов"язати Виконачий комітет Житомирської міської ради здійснити виплату різниці між нарахованою заробітною платою та отриманим доходом за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року, здіснити нарахування обов"язкових платежів по роках і помісячно та передати до відповідного територіального органу Пенсійного фонду та податкової інспекції необхідні коригуючі документи до системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 про нараховану заробітну плату застрахованої особи помісячно за період з 05.06.2007 року по 30.06.2014 року.

Зобовязати в.о. міського голови ОСОБА_2 подати звіт про виконання судового рішення протягом двох місяців з дня набрання постановою законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення цієї постанови.

Суддя Л.М.Чішман