Справа № 463/6644/14-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Справа № 876/5273/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся з позовом до ГУ МВС України у Львівській області в якому з врахуванням збільшених позовних вимог просив зобов'язати повернути автомобіль та доставити його на місце постійного зберігання за адресою: АДРЕСА_1, на евакуаторі за рахунок Головного управління та відшкодувати матеріальну і моральну шкоду.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач протиправно відмовляється повертати йому, вилучений на арешт майданчик автомобіль, вимагаючи при цьому оплатити послуги за увесь час зберігання. Також, позивач зазначає, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та при транспортуванні його автомобіля до спеціального майданчику працівниками відповідача було допущено цілий ряд порушень відомчих інструкцій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули, хоч про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №1304 від 19.08.2014 року, ІДПС взводу №6 БДПСГСУМВС Стень Я.Я., відповідно до ст.263-2 КУпАП, здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу ГАЗ 3110 д/н НОМЕР_1.

В подальшому ОСОБА_1., який перебував за кермом вищенаведеного транспортного засобу під час його зупинки і затримання працівниками ДАІ, неодноразово звертався до ГУ МВС України з вимогою видати йому даний автомобіль та притягнути посадових осіб до відповідальності.

З листів від 14.12.2014 року за №2/П-152 та від 16.01.2015 року за №9/П-449/п видно, що апелянта повідомлялось про те, що до повноважень органів внутрішніх справ не відноситься доставка тимчасово затриманого транспортного засобу із спеціального майданчика за місцем проживання власника чи уповноваженої особи. Також, апелянту було роз'яснено, що для отримання транспортного засобу власнику чи уповноваженій особі необхідно звернутись до ДП МВС "Львів-Інформ-Ресурси" відповідно до вимог, встановлених ст.265-2 КУпАП та Постанови КМ України від 17.12.2008 року за № 1102.

Як передбачено ч.1 ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121 1, 122 5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132 1, 206 1 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1102, повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України дозволено підрозділам Державної автомобільної інспекції для доставки та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ.

На виконання даної норми було укладено угоду про співробітництво та організацію взаємовідносин від 01.02.2013 року між Управлінням ДАІ ГУМВС України у Львівській області та ДП МВС "Львів-Інформ-Ресурси", у п.2.6 якої передбачено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику, здійснюється, при пред'явленні відповідного протоколу про адміністративного правопорушення з відміткою про дозвіл його отримати уповноваженої особи Державтоінспекції.

Отже, враховуючи наведені обставини колегія суддів вважає, що ГУ МВС України у Львівській області не являється тим суб'єктом до повноважень якого входить доставка та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, а також прийняття рішення щодо повернення таких транспортних засобів, а тому вимоги апелянта до ГУ МВС України у Львівській області про зобов'язання повернути автомобіль та доставити його на місце постійного зберігання є безпідставними, оскільки в останнього відсутні передбачені законодавством повноваження щодо вчинення таких дій.

Оскільки, відповідачем не було порушено прав апелянта, безпідставними також є вимоги останнього про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Відтак, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі № 463/6644/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький