Справа № 821/702/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/702/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Яковлева Ю.В., Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2013 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання закрити виконавче провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позов у повному обсязі.

Постановою від 15 березня 2013 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Херсонський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №36188923 від 02.01.2013р. з примусового виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про сплату боргу №Ф147 від 27.04.2012р., зобов'язання закрити вказане виконавче провадження.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, не повно з'ясував обставини справи, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Зокрема, апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом не враховано, що відповідачем, всупереч вимогам ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято до примусового виконання вимогу пенсійного органу, яка відсутня в переліку виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню. Відповідач прийняв до виконання документ, виданий самоврядною організацією - УПФУ в Білозерському районі Херсонської області, яка не є органом державної влади.

Відділ державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області від 02.01.2013р. №36188923 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги УПФУ у Білозерському районі Херсонської області №Ф-147 від 27.04.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 4010,30 грн. При цьому, боржнику ОСОБА_1 надано семиденний строк для добровільного її виконання.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для скасування вказаної постанови відповідача, зазначивши, що вимогу УПФУ у Білозерському районі Херсонської області про сплату боргу правомірно прийнято до виконання державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, оскільки за своїм правовим характером та з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» така вимога є виконавчим документом, який підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги твердження позивача про те, що УПФУ у Білозерському районі Херсонської області у спірних правовідносинах виконує обов'язки неприбуткової самоврядної організації Пенсійний фонд (об'єднання громадян), а не державного органу, зазначивши, що УПФУ у Білозерському районі Херсонської області є органом виконавчої влади, який здійснює повноваження, покладені на нього п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-VІ.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є постанова органу державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги органу Пенсійного Фонду України про сплату заборгованості ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4010,30 грн.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено перелік виконавчих документів за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Так, згідно п.8 ч.2 вказаної статті, підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Таким чином, отримавши вимогу про сплату недоїмки, яка є виконавчим документом, державний виконавець зобов'язаний перевірити відповідність вказаного виконавчого документу вимогам статті 18 цього Закону та відкрити виконавче провадження, встановивши боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Доказів про наявність підстав у відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області для неприйняття від УПФУ у Білозерському районі Херсонської області на виконання вимоги про сплату боргу №Ф-147 від 27.04.2012р. ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано, а відтак, підстав для задоволення її позову не вбачається.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що відповідач прийняв до виконання документ, виданий самоврядною організацією - УПФУ в Білозерському районі Херсонської області, яка не є органом державної влади, оскільки, як зазначено вище, частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прямо передбачено, що територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, а вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

На підставі вказаних норм Закону, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що вимога про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за своїм правовим характером є виконавчим документом, який підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2013 року - відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Ю.В.Яковлев

суддя О.О.Кравець