Справа № 826/8951/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8951/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Кузьменка В.В., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного управління справами на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Державного управління справами, Національного комплексу "Експоцентр України" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем - Державним управлінням справами подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно з частиною першою ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, Відповідачем фактично оскаржено судове рішення лише в частині задоволення адміністративного позову. З урахуванням приписів зазначеної процесуальної норми в апеляційному порядку переглядається судове рішення лише в частині, яка стала підставою для звернення з апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а Постанову суду першої інстанції в її резолютивній частині - змінити з наступних підстав.

Відповідача - Національний комплекс "Експоцентр України" зареєстровано як юридичну особу 28.10.1999 року за кодом , що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.06.2015 року, копія якого наявна в матеріалах справи (Т.3, а.с.75), та він перебуває на обліку у Позивача як платник податків і зборів.

А як вбачається з пп. 1.4. п. 1. Положення про Національний комплекс «Експоцентр України», нову редакцію якого затверджено Розпорядженням Керівника Державного управління справами від 12 грудня 2008 року №341 та зареєстровано державним реєстратором 23.02.2009 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.3, а.с.65-74), Експоцентр за своєю організаційно-правовою формою є державною установою, заснованою на державній власності та належить до сфери управління Державного управління справами.

Крім того, згідно з пп. 3.1 п. 3 цього ж Положення, Експоцентр є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків та в органі Державного казначейства України, круглу печатку зі своїм найменуванням, штампи, бланки та інші реквізити.

А відповідно до п.1 Положення про Державне управління справами, затвердженого Указом Президента України від 17 грудня 2002 року №1180/2002 (надалі - Положення №1180/2002), Державне управління справами, зокрема, є спеціальним державним органом з матеріально-технічного, соціально-побутового та іншого забезпечення діяльності Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Ради національної безпеки і оборони України, інших державних органів.

Згідно з п. 13 Положення №1180/2002, Державне управління справами є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в Державному казначействі України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та відповідні бланки і штампи.

Як зазначено представником Позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, контролюючий орган звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення заборгованості до органу управління НК «Експоцентр України» - Державного управління справами, керуючись вимогами п. 96.3. ст. 96 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 96.2. ст. 96 Податкового кодексу України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття відповідного рішення.

А згідно з п. 96.3. ст. 96 Податкового кодексу України, в чинній на даний час редакції, відповідь щодо прийняття одного із зазначених, зокрема у пункті 96.2 цієї статті рішення надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення; у разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Відповідно до п. 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що п. 96.3. ст. 96 Податкового кодексу України встановлено наслідки невиконання передбачених, зокрема п. 96.2. цієї ж статті вимог, якими визначено певні обов'язки саме органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що контролюючий орган може звернутись з позовом до суду про стягнення податкового боргу з органу саме виконавчої влади, яким не є Відповідач - Державне управління справами.

Більш того, положення ст. 96 Податкового кодексу України стосуються погашення податкового боргу саме державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

А як вбачається з Додатку 1 до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07 липня 1999 року №847-XIV, до переліку таких об'єктів відноситься, зокрема Національний виставковий центр України (код за ЄДРПОУ 252022, адреса: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1), органом управління якого є Кабінет Міністрів України. Проте, Національний комплекс "Експоцентр України" (код за , адреса: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1) не відноситься до зазначеної категорії об'єктів.

Оскільки Державне управління справами не є органом виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків, колегія суддів дійшла висновку, що у даній справі належним відповідачем у розумінні вимог п. 9 частини першої ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України є Національний комплекс "Експоцентр України".

Як вбачається зі зворотного боку картки особового рахунку платника податків Відповідача - Національного комплексу «Експоцентр України» з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), яка наявна в матеріалах справи (Т.2, а.с.118-176), станом на 30.04.2015 року у нього існує податкова заборгованість в сумі 8593033,63 грн.

А зі зворотного боку картки особового рахунку платника податків Відповідача - Національного комплексу «Експоцентр України» з земельного податку з юридичних осіб (Т.2, а.с. 163-177), станом на 30.04.2015 року його заборгованість із зазначеного податку становить 7436953,86 грн.

Зі зворотного боку картки особового рахунку платника податків Відповідача -Національного комплексу «Експоцентр України» з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (Т.2, а.с.187) його заборгованість станом на 31.12.2014 року становить 860,23 грн.

Крім того, Відповідачем - Національним комплексом «Експоцентр України» погашено заборгованість з податку на прибуток, про що свідчить Квитанція №1510026 від 03 лютого 2015 року на суму 900,00 грн., копія якої наявна в матеріалах справи (Т.3, а.с.64).

Таким чином, за Відповідачем - Національним комплексом «Експоцентр України» обліковується податкова заборгованість зі сплати земельного податку з юридичних осіб та податку на додану вартість на загальну суму 16029987,49 грн.

Більш того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Відповідача - Національного комплексу «Експоцентр України» проти суми податкової заборгованості не заперечує, але просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану Постанову суду першої інстанції - без змін.

А відповідно до частини третьої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно зі ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, у зв'язку з чим Постанова суду першої інстанції в її резолютивній частині змінюється.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного управління справами задовольнити частково, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року змінити, викласти другий абзац її резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з Національного комплексу «Експоцентр України» (код за ЄДРПОУ 217107,49 грн. (шістнадцять мільйонів двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят сім гривень 49 копійок) загальної суми податкового боргу».

В іншій частині Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено у повному обсязі 29.10.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В. В.