Справа № 408/1052/13-а
Суддя: Рукас М. С.
Дата ухвалення: 2013-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 408/1052/13-а
Провадження № 2 А/408/27/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с.Біловодськ 15 жовтня 2013 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Рукаса М.С.,

за участю:

секретаря Мірошнік Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Біловодського РВ ГУМВС України в Луганській області про визнання протиправними дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії АА2 № 983207 від 12 вересня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 27серпня 2013 року в м.Суходольськ Луганської області здійснив стоянку в приватному секторі біля будинку знайомого. При цьому не порушив жодних норм Правил дорожнього руху, а саме стоянку він здійснив на узбіччі дороги, яка має ширину понад 2 метри.

Близько о 22 годині підійшов до його машини він побачив, що до нього підійшов чоловік в формі працівника ДАІ, який наказав передати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та слідувати за ним до патрульної машини, яка стояла неподалік. На його прохання надати пояснення про причину даної дії було пояснено, що ним було порушено ПДР, а саме здійснив стоянку в місці де був неможливий розїзд та ближче ніж 10м від виїзду з прилеглої території. Його пояснення про те, що автомобіль знаходиться на узбіччі дороги, а також те, що нібито виїзд з прилеглої території, це дорога на якій розташовані по бокам приватні будівлі і яка впирається в будівлю до якої за весь час не підїхав жодний транспортний засіб, були залишені без уваги. Тому в його поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення він дав свідчення про те, що він не згоден з вказаними в ньому обставинами і просив справу розглянути за місцем його проживання.

12 вересня 2013 року в ході розгляду протоколу про адміністративне правопорушення він був визнаний в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і йому була вручена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 983207.

Однак він вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 983207 винесена з порушеннями і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так в даній постанові вказано, що він 27 серпня 2013 року в період часу з 15 до 22 години здійснив стоянку в місці де був неможливим зустрічний розїзд та ближче ніж 10м від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п.15.9 ПДР України.

Просить скасувати постанову серії АА2 № 983207 від 12 вересня 2013 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Представник відповідача ВДАІ Біловодського РВ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає повністю, з наступних підстав. До ВДАІ Біловодського РВ ГУМВС України в Луганській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП, від ІДПС роти ДПС

За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача ним 12 вересня 2013 року було винесено постанову серії АА2 № 983207 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, згідно положень статей 283-285 КУпАП.

Позивач вимагає скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення АА2 №983207, яку він виніс 12.09.2013 року, однак не надає жодних підтверджень протиправності його дій під час оформлення матеріалів адміністративної справи відносно нього.

З приводу обставин скоєних позивачем 27.08.2013 року правопорушення вимог п.15.9 ж, и Правил дорожнього руху, пояснює наступне, що факт скоєння правопорушення підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_3, яка працює диспетчером АДС в Управлінні Суходольської газової дільниці з яких встановлено, що 27.08.2013 року вона знаходилась на чергуванні в Суходольській газовій дільниці. Приблизно о 15 годині вона звернула увагу на автомобіль ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1. Водій залишив автомобіль на вїзді до газової дільниці, який заважав заїжджати автомобілям. Вона намагалась дізнатися, чий транспортний засіб, але не вдалось. Тоді вона звернулась за допомогою до працівників ДПС ДАІ. А також підтверджується фотоматеріалом та за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП.

Також представник відповідача вказав, що проведеним аналізом дотримання ПДР ОСОБА_1 встановлено, що у 2012 році на нього складено 5 адміністративних протоколів: 02.02.2012р. за ст.127 КУпАП, 26.02.2012р. за ст.ст.126 ч.1, 122 ч.2 КУпАП, 29.05.2012р. за ст.121 ч.5 КУпАП, 08.06.2012р. за ст.121 ч.5 КУпАП, 27.08.2012р. за ст.122 ч.2 КУпАП. За поточний період 2013 року вже 4 протоколи про адміністративне правопорушення: 14.04.2013р. за ст.122 ч.1, 07.05.2013р. за ст.122 ч.1 КУпАП, 27.08.2013р. за ст.122 ч.1 КУпАП, 04.08.2013р. за ст.122 ч.1 КУпАП, що свідчить про систематичне ігнорування правил дорожнього руху. При цьому ОСОБА_1 скоюються аварійно-небезпечні порушення ПДР.

Вважає, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах

здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту статті 71 КАС України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно статті 86 КАС України, Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення п.15.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови серії АА2 №983207 від 12 вересня 2013 року винесеної майором міліції ВДАІ Біловодського РВ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 27 серпня 2013 року, здійснив стоянку автомобіля ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1, в місці де буде неможливим зустрічний розїзд та ближче ніж 10м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП (а.с.4).

Вказана постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та винесена у відповідності до статті 283 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 791788 від 27 серпня 2013 року зазначено, що позивач не визнав правопорушення (а.с.10).

Також вина ОСОБА_1 підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_3 з яких встановлено, що 27.08.2013 року вона знаходилась на чергуванні в Суходольській газовій дільниці. Приблизно о 15 годині вона звернула увагу на автомобіль ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1. Водій залишив автомобіль на вїзді до газової дільниці, який заважав заїжджати автомобілям. Вона намагалась дізнатися, чий транспортний засіб, але не вдалось. Тоді вона звернулась за допомогою до працівників ДПС ДАІ (а.с.11).

Згідно наданих фотоматеріалів встановлено, що автомобіль знаходився на території газової дільниці (а.с.12).

Рапортом начальника ВДАІ Біловодського РВ ГУМВС України в Луганській області встановлено, що у 2012 році на ОСОБА_1 складено 5 адміністративних протоколів, а за поточний період 2013 року вже 4 протоколи, що свідчить про систематичне ігнорування правил дорожнього руху (а.с.13).

Обставини вчинення правопорушення позивачем не спростовані.

Формулювання цього складу адміністративного правопорушення (ч.1 ст.122 КУпАП) свідчить про Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Відповідно до п.15.9 ж, и Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Отже, твердження позивача про відсутність належних доказів, які б вказували на вчинення ним адміністративного правопорушення, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та суперечать іншим матеріалам справи.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, оцінюючи надані сторонами в підтвердження докази, суд прийшов до висновку, що посилання позивача на неправомірність дій інспектора при складанні протоколу та винесенні постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються письмовими матеріалами справи з яких встановлено, що інспектор діяв в межах своїх повноважень, а постанова винесена в межах компетенції та на підставі діючих норм КУпАП.

За викладених підстав, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а відтак відсутні належні правові підстави для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.11,71, 86, 158-163, 171 -2 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВДАІ Біловодського РВ ГУМВС України в Луганській області про визнання протиправними дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - повністю відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

суддя М.С. Рукас