Справа № 369/2352/15-а
Суддя: Нікушин В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2352/15-а
Провадження № 2-а/369/299/15
ПОСТАНОВА

іменем України

02.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника, -

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника. Свої вимоги мотивувала тим, що 13 квітня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_2 Від подружнього життя з ОСОБА_2 у них народилось двоє дітей ОСОБА_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Єдиним годувальником їх сім'ї був кужіль ОСОБА_4 смерті чоловіка вона та діти залишилися без засобів до існування та матеріальної підтримки, оскільки позивач не має можливості працювати. У 2014 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника як дружині яка зайнята доглядом за дітьми, які не досягли 8-річного віку. ОСОБА_5 пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян від 17 грудня 2014 року у призначені пенсії їй було відмовлено у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 відноситься до категорії зайнятих. Вважає такі дії протиправними та таким, що порушують її права. Просила визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області у призначенні пенсії незаконною та зобов'язати відповідача призначити пенсію на її утримання у зв'язку з втратою годувальника з 14 квітня 2014 року як дружині померлого військовослужбовця, як такій, що втратила засоби до існування і зайнята доглядом за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

У судове засідання позивачка не з`явилася. Направила до суду заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився. Про час. День та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду письмові заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м,Києві серія І-БК №366285 (а.с.8).

Батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м,Києві серія І-БК №366284(а.с.9).

13 квітня 2014 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві серія І-БК №296342 (а.с.7).

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Листом начальника управління правління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України від 17 грудня 2014 року за №2581/К-05 у призначені пенсії ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 не відноситься до категорії непрацездатних членів сімей загиблих (а.с.6).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійні правовідносини є одним із видів суспільних відносин і особливою формою здійснення права на пенсію. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об'єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов'язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших, випадках передбачених законом.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: діти померлого годувальника, які не досягли 18 років, а також дружина, якщо вона не працює і зайнята доглядом за дитиною померлого годувальника до досягнення нею восьми років.

Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992р № 2262, які перебували на їх утриманні.

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, які загинули чи померли, або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на лютий 2015 року записів про проведення реєстраційних дій, щодо реєстрації кужіль Н.В., як фізичної особи підприємця не знайдено (а.с.10).

З довідки, наданої Володимирецьким районним центром зайнятості 27 лютого 2015 року за №1070, вбачається. що ОСОБА_1 не зареєстрована на обліку у Володимирецькому центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України, як шукаюча роботу не перебуває (а.с.12).

Пунктом «д» ч.4 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами по справі не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем реалізовано право на звернення до суду з позовом про стягнення коштів 27 лютого 2015 року, тобто позовні вимоги за період з 14 квітня 2014 року по 26 липня 2014 року включно - знаходяться поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами є ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, а існування таких причин підтверджується достатньою кількістю належних та допустимих доказів.

Отже, виходячи із обставин справи та із змісту ст. ст. 99, 100 КАС України, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника слід залишити без розгляду в частині позовних вимог за період з 14 квітня 2014 року по 26 липня 2014 року включно.

Оскільки порушені права позивача підлягають захисту, за таких умов суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки ОСОБА_1 зайнята доглядом за дітьми померлого годувальника кужіль А.І., які не досягли 8-річного віку, і не працює

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника за період з 14 квітня 2014 року по 26 липня 2014 року включно залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника з 27 липня 2014 року задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 27 липня 2014 року.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя