Справа № 826/3636/15
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3636/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Любачевській М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ле Фрог» до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалової Євгенії Євгенівни та до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 та Державної архітектурно-будівельної інспекції, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ТОВ «Ле Фрог» звернулося до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалової Є.Є. про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 175,5 кв.м. за ОСОБА_2, а також зобов'язання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказану будівлю.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2015 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням третя особа - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 не порушує прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим він не має права вимагати скасування такої реєстрації.

Під час судового засідання представник ОСОБА_2 підтримала свою апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Інші особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь вказаних осіб у судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_2 та ТОВ «Ле Фрог», перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалової Є.Є. від 06 листопада 2014 року № 170066639 за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 175,5 кв.м.

Згідно картки прийому заяви № 16467398 від 14 жовтня 2014 року для здійснення державної реєстрації права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна державному реєстратору були надані декларація про початок виконання будівельних робіт серії КВ № 54 від 05 серпня 2014 року та декларація про готовність об'єкта до експлуатації серії КВ № 08 від 20 серпня 2014 року.

Позивач вважає рішення від 06 листопада 2014 року № 170066639 незаконним, оскільки наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві № 54 «д» від 02 вересня 2014 року було скасовано реєстрацію вказаних декларацій. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві листом від 15 жовтня 2014 року № 7/26-17/1510/05 повідомила Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві про скасування реєстрації про скасування реєстрації декларацій серії КВ № 54 від 05 серпня 2014 року та серії КВ № 08 від 20 серпня 2014 року.

За таких обставин ТОВ «Ле Фрог» вважає, що у державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві 06 листопада 2014 року були відсутні підстави для реєстрації права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 175,5 кв.м. У зв'язку з цим ТОВ «Ле Фрог» звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Ле Фрог» є належним позивачем, а заявлені ним позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Ле Фрог» має право на звернення до суду з вимогами про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалової Є.Є. від 06 листопада 2014 року № 170066639, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивачем є, зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведених норм права вбачається, що юридична особа може звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень лише в тому випадку, якщо такі рішення, дії чи бездіяльність безпосередньо впливають на її права та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, юридична особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що мають безпосереднє відношення до особи, яка подала адміністративний позов.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про оскарження рішення державного реєстратора від 06 листопада 2014 року № 170066639, ТОВ «Ле Фрог» зобов'язане було зазначити не лише в чому полягає незаконність, на його думку, рішення відповідача, а й вказати яким чином оскаржуване рішення порушує його права та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З мотивувальної частини постанови суду від 28 травня 2015 року вбачається, що суд першої інстанції не досліджував питання щодо впливу рішення державного реєстратора від 06 листопада 2014 року № 170066639 на права та обов'язки позивача.

Під час судового засідання представник позивача пояснила, що нежитлова будівля по АДРЕСА_1 загальною площею 175,5 кв.м. фактично є малою архітектурною формою, частина якої розміщена на території земельної ділянки, наданої у користування ТОВ «Ле Фрог». На думку представника позивача зазначена обставина підтверджується генеральним планом, копія якого приєднана до матеріалів справи. Разом з тим, з наданої копії генерального плану не вбачається, що приміщення, які були зареєстровані за ОСОБА_2, частково розташовані на земельній ділянці, що передана ТОВ «Ле Фрог» в оренду.

Інші письмові докази, які приєднані до матеріалів даної справи, вказують на те, що відповідні приміщення розміщені за межами земельної ділянки ТОВ «Ле Фрог».

Так, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 позивач є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2011 року у користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 842 кв.м., розташована за такою ж адресою.

Як раніше зазначалося, нерухоме майно, на яке оскаржуваним рішенням було оформлене право власності за ОСОБА_2, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто за іншою адресою, ніж нерухоме майно та земельна ділянка ТОВ «Ле Фрог».

Також ОСОБА_2 надав до суду копію акту обстеження земельної ділянки № 391/01 від 31 березня 2015 року, складеного Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації. У вказаному акті зазначено, що відповідно до абрису землекористування (виконавець: сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_4.) будівлі, які є власністю ОСОБА_2, розміщені за межами земельної ділянки, яку надано в оренду ТОВ «Ле Фрог». До вказаного акту доданий абрис землекористування ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, апелянтом надані докази, які спростовують доводи представника позивача про те, що частина будівлі ОСОБА_2 розміщена на земельній ділянці, наданій у користування ТОВ «Ле Фрог».

Інших доказів та доводів про те, яким чином рішення державного реєстратора від 06 листопада 2014 року № 170066639 впливає або може впливати на права та інтереси позивача у публічних правовідносинах, представником ТОВ «Ле Фрог» не наведено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ТОВ «Ле Фрог» є неналежним позивачем за даними позовними вимогами, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи, що ТОВ «Ле Фрог» є неналежним позивачем, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно надав правову оцінку рішенню державного реєстратора від 06 листопада 2014 року № 170066639 при розгляді та вирішенні даної справи.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 28 травня 2015 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2015 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ле Фрог» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 03 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.