Справа № 2-а-2/10
Суддя: Заруцька Г. М.
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дело № 2а-2/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2010 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представників на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників на стороні відповідача ОСОБА_4 районної

ради ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_7

третьої особи ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районної ради про визнання нечинним підпункту 1.2 пункту 1 рішення №III/XVII-12 від 21.12.2001 р. «Про включення до обєктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів» в частині включення до обєктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до ОСОБА_4 районної ради про визнання нечинним підпункту 1.2 пункту 1 рішення №III/XVII-12 від 21.12.2001 р. «Про включення до обєктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів» в частині включення до обєктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 02 квітня 2009 року ним до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області було подано позов в порядку цивільного судочинства про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11, укладеного 03.06.2004р. між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_9 За його заявою про забезпечення доказів в справі ОСОБА_4 райдержадміністрацією суду було надано Рішення ОСОБА_4 районної ради Донецької області від 21.12.2001р. № ІІІ/ХУП-12 «Про включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів», на підставі якого адміністрація нібито придбала право власності на будівлю котельної по вулиці Комінтерна, 11. Так, підпунктом 1.2. пункту 1 цього рішення ОСОБА_4 райрадою включено до об'єктів комунальної власності та прийнято на баланс райради будівлю котельної на 2 котли по вулиці Комінтерна, 11.

Так, згідно приписам ст. 137 Цивільного кодексу України 1963р. (підлягає застосуванню на підставі ч.4 Прикінцевих та перехідних положень нині діючого ЦК), що діяв під час прийняття відповідачем рішення № ІП/ХУП-12, майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави чи комунальну власність на підставі рішення виконкому органу місцевого самоврядування, на території якого воно розміщено, що прийнято за заявою фінансового органу. Заяву про визнання майна безхазяйним може бути подано після річного строку з дня прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом.

Порядок виявлення та обліку безхазяйного майна до 22.06.2004р. визначався Інструкцією про порядок виявлення та обліку безхазяйного майна від 17.12.1987р. № 112, виданої Міністерством фінансів України на підставі ст.137 ЦК України.

Так, пунктом 15 зазначеної Інструкції передбачено наступне: «Після закінчення річного строку з дня прийняття на облік майна фінансовий орган зобов'язаний подати виконавчому комітету органу місцевого самоврядування за місцем знаходження майна заяву про визнання його безхазяйним».

Зі змісту зазначених положень законодавчого та підзаконного актів випливає, що виключне право визнання майна, що не має власника, безхазяйним, а відповідно, передання його в державну або комунальну власність, видавниками зазначених нормативно-правових актів, надано безпосередньо виконкому органу місцевого самоврядування, на території якого знаходиться це майно.

Будівля ж котельної по вулиці Комінтерна, 11, яку ОСОБА_4 районна рада прийняла на свій баланс рішенням, щодо дійсності та правомірності якого в цій частині ним виражено сумнів, знаходиться безпосередньо на території (землях) ОСОБА_4 міської ради та ніякого відношення її місцезнаходження до ОСОБА_4 районної ради не має. А відповідно, при умові дотримання необхідної процедури виключно у ОСОБА_4 міської ради можливо було б виникнення права на прийняття рішення про передання котельної до об'єктів комунальної власності територіальної громади міста та взяття на баланс саме міськрадою.

Статтею 19 Конституції України задекларовано, що органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи приписи зазначеної статті Конституції України та глави 4 ЗУ «Про місцеве самоврядування», у ОСОБА_4 районної ради відсутні будь-які правові підстави для прийняття рішення № Ш/ХУІІ-12 від 21.12.2001р. в частині включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на свій баланс котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11 (п.1.2. рішення), яка розташована на території ОСОБА_4 міської ради, а відповідно у відповідача відсутні законні підстави (права) розпорядження цим об'єктом нерухомості.

Таким чином, мають місце підстави для визнання нечинним рішення ОСОБА_4 районної ради № Ш/ХУП-12 від 21.12.2001р. в частині включення будівлі котельної до об'єктів комунальної власності та прийняття такої на баланс відповідача.

Крім того, прийняття відповідачем Рішення № ІІІ/ХVII-12 від 21.12.2001р. потягло за собою включення даного об'єкта нерухомості рішенням ОСОБА_4 районної ради від 27.02.2004р. № IV/ХП-4 в перелік об'єктів, які підлягають приватизації в 2004 році та приватизацію будівлі котельної шляхом її продажу 03.06.2004р. гр. ОСОБА_9 Так, 03 червня 2004 року між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу будівлі котельної, згідно з умовами якого Продавець (ОСОБА_4 райдержадміністрація) передав у власність Покупця (ОСОБА_9В.) будівлю загальною площею 31,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11. Згідно істотним умовам цього договору (п. 1.2. Договору) будівля котельної по вулиці Комінтерна, 11 належить Продавцю ОСОБА_4 районній державній адміністрації Донецької області на підставі Рішення № Ш/ХVП-12 ОСОБА_4 районної ради Донецької області від 21.12.2001р.

Зазначенні факти підтверджуються відомостями, що містяться в документах, наданих ОСОБА_4 райдержадміністрацією на адвокатський запит від 21.05.2009р., зокрема, в розпорядженні голови райдержадміністрації від 05.04.2004р. №161 «Про продаж будівлі котельної» та розпорядженні від І 7.05.2004р. № 244 «Про підсумки проведення конкурсу по приватизації комплексу будівлі котельної», зі змісту яких вбачається, що підставою розпорядження будівлі котельної шляхом її продажу є Рішення ОСОБА_4 районної ради від 27.02.2004р. № ІУ/ХП-4 «Про включення в перелік об'єктів, які підлягають приватизації в 2004 році, котельної на 2 котли», також Договором купівлі-продажу від 03.06.2009р., укладання якого є безпосереднім наслідком первісного рішення відповідача від 21.12.2001р. № Ш/ ХVII - 12.

Місцезнаходження будівлі котельної по вулиці Комінтерна, 11 співпадає з місцезнаходження прибудови складського приміщення та гаражу до магазину «Людмила», що належить йому на праві власності, а відповідно, рішення відповідача від 21.12.2001р. № ІІІ/ ХVII -12 в частині включення будівлі котельної до об'єктів комунальної власності, яке потягло за собою правові наслідки у вигляді розпорядження цим об'єктом нерухомості шляхом укладання договору купівлі-продажу, порушу його право власності на прибудову складського приміщення та гаражу, які будується на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради та проекту будівництва, розробленого та погодженого відповідними державними установами, в тому числі, ОСОБА_4 райдержадміністрацією.

Тобто, рішення ОСОБА_4 райради в зазначеній частині зачіпає його цивільні права та інтереси, а саме:

Він є власником продуктово-промислового магазину за адресою: м. Красноармійськ, вул. Шевченко, № 51 «А» (Копія свідоцтва про право власності від 14.02.2002р. додається). Будівлю магазину було побудовано на підставі відповідних рішень та розпоряджень щодо будівництва, прийнятих ОСОБА_4 міською радою та проекту будівництва, який було розроблено компетентною організацією - ВАТ «ОСОБА_4 ККПД». Проект будівництва, згідно якому побудовано будівлю магазину, складається з двох частин: перша частина - будівництво продуктово-промислового магазину; друга - будівництво прибудови складського приміщення та гаражу до магазину. Розроблений проект будівництва відповідно до вимог діючого законодавства було погоджено із всіма необхідними інстанціями, в тому числі, із ОСОБА_4 районною державною адміністрацією (Копія висновку № 38 на проект будівництва від 19.11.2001р. із сторінкою «Погодження» додається).

30 грудня 2003 року між ОСОБА_4 міською радою та ним був укладений договір оренди землі, згідно істотним умовам якого Орендодавець вищезазначеним рішенням надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :05:065:0040 площею 0,1520 га за рахунок земель житлової та громадської забудови для комерційного функціонального використання для розміщення та обслуговування існуючої будівлі продуктово-промислового магазину по вул. Шевченко, № 51 «А», строком на десять років.

Надалі, Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 19.10.2005р. № 504 «Про дозвіл на прибудову складського приміщення та гаражу до діючого магазину» йому надано дозвіл на виконання прибудови складського приміщення та гаражу до магазину «Людмила» по вул. Шевченко, № 51 «А» в місті ОСОБА_4 та улаштування огородження автомобільної стоянки (Копія Рішенням виконкому ОСОБА_4 міськради від 19.10.2005р. № 504 додається). Цим же рішенням йому дозволено виконати роботи по прибудові зазначених споруд та огородження згідно раніше розробленого ВАТ «ОСОБА_4 ККПД» проекту будівництва магазину, який було затверджено експертним висновком № 38 від 19.11.2001р. і погоджено управлінням містобудування, архітектури та ОСОБА_4 районною державною адміністрацією, про наявність якого вже вище зазначалося.

Керуючись наданим йому правом на виконання прибудови складського приміщення та гаражу до магазину та улаштування огородження автомобільної стоянки, після отримання зазначеного рішення, ним було розпочато проведення робіт по будівництву прибудов до магазину. Станом на 21.02.2008р. готовність прибудови складу та гаражу згідно оцінювальному акту Бюро технічної інвентаризації м. Красноармійськ складає 22 %. Огородження автомобільної стоянки завершено в повному обсязі.

Відповідно до ст. 331 ЦК України до закінчення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання та ін., що використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Статтею 16 ЦК України задекларовано, що кожна особа має право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконним рішення, дії або бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їх посадових або службових осіб.

Згідно ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, що суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Визнання такого акту незаконним означає, що він не породжує правових наслідків із дня його видання.

Враховуючи вищевикладене, прийняття відповідачем рішення № Ш/ ХVII-12 від 21.12.2001р. в частині включення будівлі котельної до об'єктів комунальної власності та прийняття такої на баланс райради в порушення діючого законодавства, факт порушення цим рішенням його цивільних прав та інтересів, в даному випадку мають місце всі підстави з наявністю яких законодавець пов'язує визнання незаконним та скасування правового акту (в частині підп. 1.2. п.1), виданого органом місцевого самоврядування.

Виходячи з наведеного позивач суд визнати нечинним підпункт 1.2. пункту 1 рішення ОСОБА_4 районної ради № Ш/ ХVII -12 від 21.12.2001р. «Про включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів» в частині включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11 (а.с. 2-3).

01 грудня 2009 року позивач подав заяву про доповнення підстав адміністративного позову, вказав, що в ході підготовки справи до судового розгляду за клопотанням представників позивача від 20.08.2009 відповідачем було надано суду певні документи, зокрема, копію проекту землеустрою з відводу земельної ділянки для обслуговування адмінбудівлі та котельної за адресою м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, №11, та деякі первинні документи, на підставі яких будівля котельної віднесена до комунальної власності та прийнята на баланс райради.

Аналіз цих документів, що надані відповідачем, визначив потребу в доповненні підстав позовних вимог, а саме:

Так, згідно проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4 райраді, розробленого ПП «Логос», відведення землі передбачалося для розташування адмінбудинку та котельної за адресою: вул. Комінтерна, 11.

Даний проект відведення, містить в собі наступні технічні документи: викопіювання з генерального плану м. Красноармійська М 1:2000 (а.с. 14), викопіювання з чергового кадастрового плану М 1:2000 (а.с. 16), акт узгодження меж земельної ділянки із кресленням меж контурів в розрізі землекористувачів М 1:500, ситуаційною схемою М 1:2000, кадастровим планом земельної ділянки М 1:500 (арк. 17-21).

Однією з підстав розробки проекту землеустрою стало надане ОСОБА_4 районною Радою в якості правовстановлюючого документу на нерухоме майно, частково оскаржуване рішення Ради про включення окремих об'єктів до комунальної власності, без якого даний проект, та надання земельної ділянки були неможливими.

Як вбачається із технічних матеріалів цього проекту земельна ділянка, що відведена відповідачу, межує із земельною ділянкою, яку було відведено позивачу ОСОБА_4 міською радою на підставі проекту відведення земельної ділянки для обслуговування продуктово-промислового магазину за адресою: вул. Шевченка та яка знаходилася в його платному користуванні (Копія витягу із проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_1 додається).

Із зазначених документів однозначно вбачається, що земельні ділянки, відведені ОСОБА_4 районній раді та ОСОБА_1 ніяким чином не перехрещуються та не співпадають.

Саме на землях ОСОБА_4 районної ради мається визначення котельної, яку планувалося збудувати та яку фактично до цього часу не побудовано, а відповідно ця будівля взагалі не існує в природі. Зазначений факт підтверджено відомостями, що маються у висновку щодо вибору загальної ділянки під забудову та фактичною відсутністю зазначеної будівлі на місцевості. Так, в п. 16 цього висновку зазначено: «проектируется котельная на газе» (арк. 10 проекту відведення).

При цьому, на проекті відведення земельної ділянки для обслуговування існуючої будівлі продуктово-промислового магазину по вул. Шевченко, 51 «А» будівля котельної не зазначена. На земельній ділянці, на якій розташована будівля магазину, що належить йому на праві власності, та незавершене будівництво є споруда, якій враховуючи її фактичні будівельні властивості ніяким чином не можливо надати визначення котельної, в зазначеній споруді відсутнє будь-яке обладнання з наявністю якого вона б підпадала під таке визначення - визначення будівлі котельної. Взагалі ця споруда, в звязку із відсутністю її власника, затвердження проекту прибудови та надання ОСОБА_4 міськрадою позивачу дозволу на проведення робіт по будівництву прибудов до магазину, передбачалась до знесення. З цієї підстави, вона в проекті відведення земельної ділянки для обслуговування існуючої будівлі продуктово-промислового магазину по вул. Шевченко, 51 «А» не відображена.

Крім того, в проекті відведення земельної ділянки йому мається акт узгодження меж земельної ділянки від 15.01.2003 (а.с. 17), із якого вбачається, що одним із суміжних землекористувачів є ОСОБА_4 райдержадміністрація (визначення від Б до В, тобто зазначено межу із земельною ділянкою, яку надано в постійне користування ОСОБА_4 райраді), та якою узгоджено межу земельної ділянки, що відведено позивачу. Заслуговує на увагу та обставина, що на час узгодження претензії до визначених меж у суміжного землекористувача (ОСОБА_4 райдержадміністрації) були відсутні, що є безперечним доказом відсутності у відповідача будь-яких прав на споруду, що знаходиться на відведеній позивачу земельній ділянці.

Викладене дозволяє стверджувати про те, що відповідач своїм рішенням № Ш/ХУП-12 від 21.12.2001р. «Про включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів» в частині включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11, включив в комунальну власність та прийняв на свій баланс об'єкт, який фактично не існує та побудова якого лише проектується або той об'єкт, на визначення долі якого відповідач не мав будь-яких законних підстав та повноважень з тієї звичайної причини, що він знаходиться на земельній ділянці (територій) ОСОБА_4 міської ради, яку було відведено в 2003 році в користування ОСОБА_1

На підставі викладено, відповідно до положень ст.ст. 49, 51 КАС України, цією заявою доповнюємо підстави адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районної ради про часткове визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування від 21.12.2001р. (а.с. 105-107).

У судовому засіданні позивач та його представники на позові наполягають і просять задовольнити його у повному обсязі, оскільки позивач про порушення його права дізнався тільки у 2009 році, коли звернувся за правовою допомогою до представників: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідачі представники ОСОБА_4 районної ради позов не визнали, з тих підстав, що позивачем порушений річний строк звернення з позовом до суду, оскільки позивач сам отримував спірне рішення у 2006 році, що підтверджується долученою ним до справи копією рішення. Крім того, вказане рішення ні як не порушує право власності позивача на його власність магазин «Людмила». На спірну котельну власником є інша особа ОСОБА_8

Треті особи:

- представник ОСОБА_4 міської ради вважає позов необґрунтованим і просить у позові відмовити, оскільки позивачем порушений строк звернення до суду з адміністративним позовом, а також спірне рішення ОСОБА_4 районної ради не порушує право позивача виконувати роботи будівництва складського приміщення та гаражу до магазину «Людмила».

- ОСОБА_8 просить у позові ОСОБА_1 відмовити, оскільки цей позов вона вважає необґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2001 року ОСОБА_4 районною радою прийняте рішення № Ш/ ХVII -12 «Про включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів» в частині включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11.

Позивач, ОСОБА_1, є власником магазину «Людмила», який розташований за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, вул.. Шевченко, будинок № 51 «А», який належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 19 грудня 2002 року за №722, зареєстрований в БТІ м. Красноармійська за реєстровим № 367 від 14 лютого 2002 року (а.с. 13).

Згідно ст. 99 Кодексу Адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У судовому засіданні з вірогідністю встановлено, що позивач у справі дізнався про існування спірного рішення, тобто рішення ОСОБА_4 районною радою прийняте рішення № Ш/ХУП-12 від 21.12.2001 року, у 2006 році, підтверджуючим фактом є те, що копія рішення, яка видавалася ОСОБА_1, завірена консультантом голови ОСОБА_4 районної ради ОСОБА_10 08.02.2006 року (а.с. 10).

Крім того, позивач у справі звертався до ОСОБА_4 районної ради з проханням надати копію договору купівлі-продажу спірної котельної, розташованої за адресою: м. Красноармійськ, вулиця Комінтерна, 11 і відповідь на цей запит позивачу була надана копія договору купівлі-продажу котельної ОСОБА_9, де в п. 1.2. договору зазначено, що будівля котельної належить ОСОБА_4 районної ради на підставі рішення № Ш/ ХVII -12 від 21.12.2001 року. На підставі вказаної копії договору купівлі-продажу позивач 22 серпня 2006 року звертався до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_4 міської ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Згідно рішенню Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року ОСОБА_1 в задоволенні позову було відмовлено, що підтверджується рішенням на а.с. 113-116.

Таким чином, ствердження позивача відносно того, що йому про наявність рішення ОСОБА_4 районної ради рішення № Ш/ ХVII -12 від 21.12.2001 року «Про включення до об'єктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів» стало відоме у 2009 році без підставні.

Статтею 100 КАС України передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Представники відповідача і ОСОБА_4 міської ради наполягають на застосуванні строку звернення до суду з адміністративним позовом, який встановлений ст.99 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що ствердження позивача ОСОБА_1 відносно того, що нібито спірна будівля котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул.. Комінтерна, 11 взагалі не існує в природі, а та споруда, яка начебто є, не має власника і підлягає знесенню, оскільки це не відповідає дійсності. На а.с. 45 долучається інвентарна картка № 3, з якої вбачається, що ще 29 грудня 1981 року ця котельна знаходилася у власності ОСОБА_4 райвиконкому. В цій же картці вказані періодичні нарахування зносу будівлі та обладнання. На момент прийняття оскаржуваного позивачем рішення районної ради, будівля котельної на вул. Комінтерна, №11, як обєкт відповідала технічним умовам, була обладнана двома котлами «Універсал-5», про що свідчить як спірне рішення так акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 45 47, 90).

Представниками позивача суду надане клопотання, видане з архіву на а.с. 121. Посилання представників позивача відносно того, що у цьому клопотанні особисто не вказана котельна, тобто ця споруда безпідставно включена в спірне рішення, необґрунтоване оскільки в цьому клопотанні вказаний адмінбудинок по вул.. Комінтерна, 11, до якого відноситься і спірна котельна. Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що ствердження представників позивача, що нібито копія рішення, яка надана позивачу (а.с. 10) і та копія, яка видана на запит суду (а.с. 90) мають розбіжності не відповідає дійсності, оскільки всі строки рішення відповідають одне одному.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 87, 94, 99-103 158-163,173 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районної ради про визнання нечинним підпункту 1.2 пункту 1 рішення №III/XVII-12 від 21.12.2001 р. «Про включення до обєктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради адмінбудинку, котельні та гаражів» в частині включення до обєктів комунальної власності та прийняття на баланс районної ради котельної за адресою: м. Красноармійськ, вул. Комінтерна, 11 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги на постанову суду, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.

Якщо постанову проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя: