Справа № 826/11436/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 листопада 2015 року № 826/11436/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиУправління держземагенства Києво-Святошинського району Київської області Виконавчий комітет Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області ОСОБА_2 ОСОБА_3
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Управління держземагенства Києво-Святошинського району Київської області (далі по тексту - відповідач), треті особи Виконавчий комітет Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області видати довідку з державної статистичної звітності форми 6-зем на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_1 площею 0,0151 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1;

- зобов'язати Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області видати ОСОБА_1 довідку з державної статистичної звітності форми 6-зем на земельну ділянку площею 0,0151 га, що відводиться у її власність для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у видачі довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з'явились, письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надали. Про час і місце судового засідання осіб повідомлено належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні і неприбуттям всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив, що позивач, керуючись ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та додатком 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2011 р. № 835, звернулась із заявою від 27 лютого 2015 року до начальника управління Держземанентства у Києво-Святошинському районі Київської області з проханням надати довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки площею 0,0151 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач листом від 12.03.2015 року №1445-03 повідомив позивача, що право власності (постійного користування) земельними ділянками на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки оформляються відповідно до порядку визначеного ст. 42 Земельного кодексу України.

Вважаючи таку відповідь необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд виходить з наступного

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою визначає Закон України «Про землеустрій», який спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

За змістом положень ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Перелік адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2011 р. N 835. До таких послуг входить (п.3) надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем).

При цьому, форму державної статистичної звітності N 6-зем "Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності" (річна) затверджено Наказом Державного комітету статистики України від 5 листопада 1998 року N 377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1998 р. за N 788/3228, який видано відповідно до статті 12 Закону України "Про державну статистику".

Статтею 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено порядок користування відомостями Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.5 статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) на отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право:

- власник (власники) та користувачі земельної ділянки або уповноважені ними особи;

- спадкоємці (правонаступники - для юридичних осіб) осіб, зазначених в абзаці другому цієї частини, або уповноважені ними особи;

- особа (особи), в інтересах якої (яких) встановлено обмеження, або уповноважені ними особи;

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування для реалізації своїх повноважень, визначених законом;

- особи, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників та Державного реєстру інженерів-геодезистів, і особи, які отримали ліцензії на проведення землеоціночних робіт та земельних торгів, землеоціночних робіт, для виконання зазначених робіт.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-2581 виданого 27.11.2010 року Державною Києво-Святошинською нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину серія номер1-824 виданого 24.04.2013 року Державною Києво-Святошинською нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а отже відноситься до суб'єктів, які мають право на отримання відомостей Державного земельного кадастру, у той час, коли довідка, запитувана позивачем у заяві від 27.02.2015 року, про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) має характер державної статистичної звітності.

Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначено Законом України «Про адміністративні послуги».

Статтею 5 Закону України «Про адміністративні послуги» передбачено, що виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються: 1) підстави для одержання адміністративної послуги; 2) суб'єкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги; 3) перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги; 4) платність або безоплатність надання адміністративної послуги; 5) граничний строк надання адміністративної послуги; 6) перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.

Як вбачається з листа від 12.03.2015 року, відповідачем повідомлено позивачу, що право власності (постійного користування) земельними ділянками на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки оформляються відповідно до порядку визначеного ст. 42 Земельного кодексу України.

Дослідивши вищезазначений лист, суд встановив, що останній не є відмовою у наданні запитуваної позивачем довідки і в той же час відповідачем не було надано відповідну довідку.

Оскільки відповідачем розглянуто заяву позивача від 27.02.2015 року не у відповідності до вимог Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2011 р. № 835, а тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне з метою належного захисту прав позивача, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача вирішити заяву позивача від 27.02.2015 року відповідно до вимог Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг».

Також, суд зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області видати ОСОБА_1 довідку з державної статистичної звітності форми 6-зем на земельну ділянку площею 0,0151 га, що відводиться у її власність для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки повноваження відповідача щодо надання довідки є виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Управління держземагенства Києво-Святошинського району Київської області вирішити заяву ОСОБА_1 від 27.02.2015 року відповідно до вимог Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг».

3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур