Справа № 804/4006/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 р. Справа № 804/4006/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, -
16 березня 2015 року ОСОБА_2 (далі за текстом позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області (далі за текстом відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Відповідача, щодо відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га в адміністративних межах Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпропетровського району Дніпропетровської області.
- зобовязати Відповідача розглянути подане ОСОБА_3 клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га в адміністративних межах Сурсько -Литовської сільської ради. Дніпропетровського району Дніпропетровської області та надати мотивовану відповідь на клопотання у встановлений законом строк.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він звертався до Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області для отримання дозволу щодо відводу земельної ділянки. Листом № 31-4-0.11-1248/2-14 позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З даним рішенням позивач не згоден, та враховуючи порушення своїх прав та інтересів, він звернувся з даним позовом до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2015 р. за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 01.04.2015 р. прибув представник відповідача.
Позивач в судове засідання не зявився був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, надав усні пояснення в яких наголошувала, що державний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку із чим, у задоволенні позову просила суд відмовити за необгрунтованістю.
Надав письмове заперечення яке було долучено до матеріалів справи в якому наголошував, що державний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку із чим, у задоволенні позову просила суд відмовити за необгрунтованістю.
Представник відповідача у судовому засіданні 01.04.2015 р. проти продовження розгляду справи у письмовому провадженні не заперечував.
Відповідно до приписів ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу розглянуто у письмовому провадженні.
Враховуючи надані пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно із змінами до Положення про Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області, затвердженими наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 01.03.2013 за № 92, Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.
ОСОБА_2 звернувся 28.11.2014 із клопотанням до Головного управління про виділення йому земельної ділянки, місце розташування якої відповідач повинен був, на його думку, визначити самостійно без погодження позивача, орієнтованим розміром 2,0 га в межах Сурсько - Литовської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення ОСГ.
Головним управлінням було розглянуто вказаного листа та у встановлені чинним законодавством строки, а саме - 25 грудня 2014 року ОСОБА_3 надано мотивовану відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Згідно із ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
При розгляді Головним управлінням поданих матеріалів, а саме, як було вказано позивачем, «графічної карти кадастрового розподілу з бажаним місцем розташування земельної ділянки, в межах території, що виділена (с. Сурсько - Литовське, Дніпропетровський р-н Дніпропетровська обл.) у відповідності та що не суперечить ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України», було встановлено, що подані матеріали не відповідали вищезазначеній нормі Земельного кодексу України. На вказаному графічному матеріалі не було позначено ділянку, яка планувалася позивачем для відведення, натомість було зазначено - с. Сурсько - Литовське. Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області не мало змоги визначити самостійно, без погодження з позивачем, земельну ділянку для подальшої передачі її безоплатно у власність позивачу, оскільки це б суперечило чинному земельному законодавству, адже саме громадянин повинен визначити та зазначити на графічних матеріалах бажане місце розташування земельної ділянки. Орган, до якого звертається громадянин із клопотанням, на підставі поданих документів і з урахуванням зазначеного місця розташування земельної ділянки, перевіряє наявність заявлених прав на земельну ділянку і відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Головним управлінням Держземагентства у Дніпропетровській області не було порушено вимог норм чинного законодавства при розгляді клопотання позивача від 19.11.2014, яке надійшло до Головного управління 28.11.2014 та наданні відповіді у вигляді мотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення ОСГ у межах Сурсько-Литовської сільської ради.
Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, що підтверджується письмовими доказами, долученими Головним управлінням Держземагентства у Дніпропетровській області на підтвердження своєї позиції, тому, вимоги позивача не знайшли підтвердження, та спростовані матеріалами справи, та є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.
Керуючись ст. ст. 11, 69-71, 86, 94, 128, 158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1