Справа № 579/1349/15-а
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/1349/15-а
Провадження № 2-а/584/17/15
ПОСТАНОВА Іменем України

03.11.2015 Путивльський районний суд Сумської області

в особі : головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі Зікраті Я.В.

за участю : представника відповідача Коленкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУПФУ) та з грудня 2011 року отримував пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також працює на посаді заступника керівника апарату Кролевецького районного суду Сумської області.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії за вислугою років йому було припинено з 01.04.2015.

Оскільки до 01.06.2015 Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, 21.07.2015 він звернувся до ГУПФУ з заявою про відновлення виплати пенсії за вислугою років на підставі п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015.

Однак листом від 10.08.2015 відповідачем у відновлені виплати пенсії йому було відмовлено з посилання на те, що він працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Посилаючись на ці обставини просив суд визнати такі дії суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати відновити виплату раніше призначеної пенсії за вислугою років з 01.06.2015.

Також подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 59).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, аналогічним викладеним у письмових запереченнях на позов (а.с. 43-44 ), в яких ГУПФУ посилалось на те, що такі вимоги позивача є безпідставними, оскільки він працює на посаді державного службовця, що дає йому право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», в зв'язку з чим виплата раніше призначеної пенсії за вислугою років припинена до 31.12.2015 року та буде відновлена після звільнення з роботи.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення

(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 15.12.2011 позивач перебуває на обліку в ГУПФУ як отримувач пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що вбачається з копій пенсійного посвідчення та протоколу за пенсійною справою від 01.01.2012 (а.с. 15, 71).

З 19.12.2011 і по теперішній час працює на посаді заступника керівника апарату Кролевецького районного суду Сумської області та є державним службовцем, що підтверджується відповідним довідками (а.с. 19, 56).

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії за вислугою років позивачу було тимчасово призупинено, починаючи з 01.04.2015 року.

21.07.2015 позивач звернувся до ГУПФУ з заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років на підставі п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 (а.с. 16-17).

Листом від 10.08.2015 ГУПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для відновлення пенсії за вислугою років з посилання на те, що він продовжує працювати на посаді державного службовця, а норми Закону України «Про державну службу», які регулюють призначення пенсій державним службовцям, не були змінені в установленому законом порядку (а.с. 18).

Разом з тим, відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення;умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

З 01.04.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 (далі - Закон № 213-VIII від 02.03.2015), пп. 2 п.12 розділу 1 якого внесені зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно яких:

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Цим самим Законом статтю 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено у такій редакції : тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

Крім того, п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 було визначено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

В той же час, відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

За змістом цієї правової норми, вона чітко визначає подію з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу».

Як зазначив Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини свого рішення від 03.10.1997 №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже необхідно констатувати, що вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили

чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення, і відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015 посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Державну службу».

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з 01.06.2015 виплата пенсії, яка призначена позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підлягала відновленню, а відмова у цьому суб'єкта владних повноважень є протиправною.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Керуючись пп. 2 п. 12 розділу 1, п.п. 2, 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, ст.ст. 8-9, 11, 183-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумської області щодо відмови ОСОБА_2 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років з 01 червня 2015 року.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумської області відновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за вислугою років з 01 червня 2015 року.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 73,08 (сімдесят три гривні вісім копійок) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова складена у повному обсязі 06.11.2015.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду О.О.Толстой