Справа № 2а-15162/10/12/0170
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/55435/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу і постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 24.12.2010р. та ухвали Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Автономної Республіки Крим про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання дій (бездіяльності) відповідача при проведенні службової перевірки та прийнятті рішення відносно нього протиправними, визнання відсутності будь-якого порушення, в тому числі дисциплінарного, в його діях, визнання притиправним рішення від 21.05.2010р. про неатестацію, зобов'язання прийняття рішення про атестацію з 21.05.2010р. та одночасно внести подання Генеральному прокуророві України про присвоєння класного чину, зобов'язання працевлаштувати на прокурорсько-слідчій посаді та укласти трудовий договір з 28.06.2010р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.06.2010р. до моменту працевлаштування, встановлення строку для звіту про виконання судового рішення та зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 24.12.2010р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011р., позовні вимоги щодо визнання дій (бездіяльності) відповідача при проведенні службової перевірки та прийнятті рішення відносно позивача протиправними, визнання протиправним рішення від 21.05.2010р. про неатестацію позивача, зобов'язання прийняти рішення про атестацію з 21.05.2010р. та одночасно внести подання Генеральному прокуророві України про присвоєння позивачу класного чину залишено без розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 24.12.2010р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011р., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, статтею 46 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено вимоги до осіб, які призначаються на посади прокурорів і слідчих.

Прокурорами і слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові і моральні якості. Особи, які не мають досвіду практичної роботи за спеціальністю, проходять в органах прокуратури стажування строком до одного року. Порядок стажування визначається Генеральним прокурором України (частина 1 статті 46 цього Закону).

На посади прокурорів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та прирівняних до них прокурорів призначаються особи віком не молодше 30 років, які мають стаж роботи в органах прокуратури або на судових посадах не менше семи років; на посади районних і міських прокурорів - віком не молодше 25 років із стажем роботи в органах прокуратури або на судових посадах не менше трьох років (частина 3 статті 46 цього Закону).

Відповідно до пункту 3.1. Положення про порядок стажування в органах прокуратури України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) стажування проводиться у міських, районних, міжрайонних та прирівняних до них прокуратурах на умовах строкової трудової угоди до одного року на посадах стажистів на вакантних посадах помічників прокурорів і слідчих.

Згідно частини 4 пункту 5.1. Положення атестування магістрантів Національної академії прокуратури України проводиться після завершення виробничої практики - стажування. При цьому у разі невиконання магістрантами Національної академії прокуратури України індивідуального плану стажування у період проходження виробничої практики за рішенням атестаційної комісії строк стажування продовжується до одного року.

Відповідно до пункту 5.5. Положення якщо атестаційна комісія після закінчення річного терміну стажування дійде висновку про невиконання стажистом плану стажування через відсутність у нього належної професійної підготовленості, необхідних ділових та моральних якостей, трудовий договір з ним розривається у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

В ході розгляду справи судами встановлено, що за рекомендацією прокуратури АР Крим від 07.07.2008р. позивач був рекомендований для вступу на денну форму навчання до Інституту підготовки кадрів Академії прокуратури України за напрямом «право» та спеціальністю «правознавство» за програмою підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр».

03.11.2009р. позивач направлений для проходження переддипломної практики (стажування) на період з 09.11.2009р. по 21.05.2010р. з призначенням на відповідну посаду магістранта Інституту підготовки кадрів Національної академії прокуратури України.

Наказом прокурора АР Крим від 19.11.2009р. (помилково зазначено 19.11.2010р.) позивача прийнято для проходження переддипломної практики у прокуратурі Сімферопольського району у період з 09.11.2009р. по 21.05.2010р.

Наказом прокурора АР Крим від 01.02.2010р. № 91к позивача призначено стажистом (на вакантну посаду помічника прокурора) Сакської міжрайонної прокуратури АР Крим з 01.02.2010р. по 21.05.2010р.

Відповідно до характеристики ділових та особистих якостей ОСОБА_1, з якою він був ознайомлений 14.05.2010р., позивач виконав індивідуальний план стажування, однак, під час стажування мав місце факт вчинення ним ганебного вчинку.

Згідно довідки від 08.04.2010р., складеної за результатами проведеної перевірки можливого вчинення позивачем 07.03.2010р. ганебного вчинку, ОСОБА_1 допустив порушення вимог статті 2 Дисциплінарного статуту України.

З результатами перевірки позивач ознайомлений 17.05.2010р.

Крім того, у ході проведеної перевірки у позивача виявлено відсутність моральних якостей, принциповості і непримиренності з порушенням законів. При підготовці відповідей на звернення та процесуальних документів позивач допускав чисельні стилістичні помилки, допускав прояви безініціативності та слабке знання процесуального та матеріального законодавства.

Відповідно до висновків характеристики позивач, незважаючи на виконання індивідуального плану стажування, з урахування зазначених недоліків не придатний до роботи в органах прокуратури.

На підставі зазначеної характеристики, розглянутою у присутності позивача на засіданні атестаційної комісії прокуратури АР Крим 21.05.2010р., протокол № 5, атестаційна комісія вирішила, що ОСОБА_1 індивідуальний план стажування виконав, однак за відсутності високих моральних якостей не придатний для роботи в органах прокуратури України.

З зазначеним рішення позивач ознайомлений 21.05.2010р.

Наказом прокурора АР Крим від 21.05.2010р. № 647к позивача звільнено з посади стажиста Сакської міжрайонної прокуратури АР Крим у зв'язку із закінченням строку дії трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України з 21.05.2010р.

12.10.2010р. позивач звернувся до прокуратури АР Крим із заявою, в якій просив розглянути факти порушень при проведенні службової перевірки.

За результатами розгляду вказаної заяви надано відповідь за підписом прокурора АР Крим Моліцького С.В. 28.10.2010р.

Залишаючи частину позовних вимог без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем пропущений передбачений статтею 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що з результатами перевірки, зокрема довідкою від 08.04.2010р., позивач ознайомлений 17.05.2010р., з рішенням атестаційної комісії - 21.05.2010р., однак до суду звернувся лише 24.11.2010р.

Посилання позивача на відсутність факту пропуску строку звернення до суду у зв'язку з досудовим порядком врегулювання спору є безпідставним, оскільки законодавством не встановлено досудового порядку вирішення спорів щодо проведення стажування та проведення атестації стажистів на посаду помічників прокурорів.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішенням атестаційної комісії від 21.05.2010р. встановлено непридатність позивача до роботи в органах прокуратури, а тому підстави для працевлаштування останнього та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Відповідь на заяву позивача від 12.10.2010р. надано в порядку та строки передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Крім того, суди виходили з того, що прийнявши позивача в якості стажиста на вакантну посаду помічника Сакського міжрайонного прокурора РА Крим відповідач виконав свій обов'язок працевлаштування з підстав, передбачених наказом Генеральної прокуратури України від 05.06.2006р. № 1183ц «Про організацію взаємодії органів прокуратури України з Національною академією прокуратури» та Порядком працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996р. № 992.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що підстави для працевлаштування позивача відсутні, наказ про звільнення від 21.05.2010р. позивачем не оскаржувався, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Крім того, позивачем передбачений законом строк звернення до суду пропущено, поважних причин його пропуску не наведено, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про залишення частини позовних вимог без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу і постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 24.12.2010р. та ухвали Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський