Справа № 2а-405/11
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2015 року у справі за його позовом до Одеського міського голови, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26 червня 2015 року залишив без змін ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суд від 9 квітня 2013 року, якою цей суд скасував ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 8 травня 2012 року, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2012 року, додаткову постанову Приморського районного суду м. Одеси від 7 листопада 2012 року і ухвалив нове рішення про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 99 і 100 цього Кодексу, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 4 лютого і 19 серпня 2010 року (справи №№ К-19215/09, К-1282/10).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Як убачається зі змісту заяви і тексту судового рішення, яке оспорюється, суд касаційної інстанції проаналізував положення законодавства щодо підстав припинення державної служби та законності звільнення ОСОБА_4 з публічної служби на підставі пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України. У цьому рішенні суд покликався на правила статей 99 і 100 КАС в поєднанні із нормами іншого закону, які встановлюють строк звернення до суду за захистом порушеного справа, і в контексті конкретних спірних правовідносин дійшов висновку про недотримання заявником місячного строку оскарження рішення про припинення державної служби.

У наданому для порівняння рішенні від 4 лютого 2010 року (справа № К-19215/09), висновки суду також певним чином ґрунтувалися на положеннях статей 99 і 100 КАС. Однак їхнє застосування було зумовлене іншими правовідносинами, врегулюваними Законом України від 18 листопада 2004 року № 2195-IV «Про соціальний захист дітей війни», які не містять положень про спеціальні строки звернення до суду за захистом порушеного права.

Посилання на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19 серпня 2010 року (справа № К-1282/10) є неприйнятним, оскільки у зазначеній справі суд касаційної інстанції не ухвалив остаточного рішення, а з огляду на неповноту фактичних обставин справи скасував рішення судів попередніх інстанцій, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

З наведеного випливає, що на підтвердження неоднаковості у правозастосуванні додані судові рішення, з яких одне ухвалене за інших фактичних обставин, а інше - без правового висновку відмінного від правової позиції оскарженого рішення. Такі обставини унеможливлюють прийняття рішення про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Одеського міського голови, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: І.Л. Самсін

О.О. Терлецький