Справа № 2а-3273/11/1370
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/40338/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Веденяпіна О.А.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2011

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013

у справі №2а-3273/11/1370

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2.) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС) про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.08.2010 №/0/21585, від 05.11.2010 №/1/30332, від 08.12.2010 №/2/34866.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2011, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування, була зареєстрована платником ПДВ з 02.04.2004 по 28.02.2008, що підтверджується долученими до справи доказами та визнається сторонами.

Відповідачем було проведено виїзну планову документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по 31.03.2010, за результатами якої складено акт від 09.08.2010 №1967/17-322/НОМЕР_1.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог: абз. 16 п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податкове зобов'язання по ПДВ у лютому 2008 року на 845,43 грн., що призвело до заниження нарахувань і сплати податку на додану вартість в сумі 845,43 грн. З наданих до перевірки документів вбачається, що станом на 28.02.2008 дату анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ вартість залишків товару становили 5071,62 грн. (в т.ч. 845,43 грн.). Платником податку не було застосовано процедуру умовного продажу та не збільшено суму податкових зобов'язань по ПДВ на 845,43 грн.; п. 1.3 ст. 1, пп. 2.3.1 п. 2.3, п. 2.4 ст. 2, п. 4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п. 9.4, пп. «а» п. 9.6 ст. 9, п. 10.1, п. 10.2 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого позивачем не нараховано та не сплачено до бюджету ПДВ за: 2008 рік в сумі 292,90 грн.; 2009 рік в сумі 95742,35 грн.; 2010 рік в сумі 15995,64 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.08.2010 №/0/21585, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 172034,48 грн., в тому числі: 112876,32 грн. за основним платежем та 59158,16 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За наслідками процедури оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку суму донарахованого зобов'язання було змінено, внаслідок чого відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 05.11.2010 №/1/30332, від 08.12.2010 №/2/34866 про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 171864,48 грн., в тому числі: 112876,32 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями 58988,16 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно вимог абз. 1 п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Судами зазначено, що станом на дату анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ (28.02.2008) вартість залишків товарів (запасів) становила 5071,62 грн. (в тому числі 845,43 грн. ПДВ). Оскільки позивач не визнав умовний продаж згаданих товарів та не збільшив податкових зобов'язань по ПДВ, суди вірно погодилися з висновком податкового органу про заниження позивачем податкового зобов'язання по ПДВ в лютому 2008 року на 845,43 грн.

Відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі, коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у пп. «б» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули. Таким чином, визначення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 422,72 грн. за заниження податкового зобов'язання в сумі 845,43 грн. ґрунтується на Законі.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. Статтею 2 даного Закону установлено осіб, які підпадають під визначення платника податку на додану вартість та можуть бути зареєстровані платником податку на додану вартість як за власним рішенням, так і в обов'язковому порядку. Будь-яка особа за своїм добровільним рішенням може зареєструватися платником податку на додану вартість. Водночас, п. 2.3 ст. 2 зазначеного Закону визначено осіб, які підлягають обов'язковій реєстрації платником податку на додану вартість. Відповідно до пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Відповідно до пп. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 згаданого Закону, податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал, з урахуванням того, що якщо особа реєструється платником з дня іншого, ніж перший день календарного місяця, першим податковим періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця.

Згідно з п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», особи, які підпадають під визначення п. 2.3 ст. 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання). Форма заяви про реєстрацію визначається у порядку, визначеному центральним податковим органом. Дані з реєстру платників податку підлягають оприлюдненню в порядку, визначеному центральним податковим органом.

Підпунктом «а» п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що з урахуванням положень пункту 9.5 цієї статті заява про реєстрацію має бути подана (надіслана) податковому органу: особами, що підлягають реєстрації згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 цього Закону, не пізніше двадцятого календарного дня з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій, визначеної зазначеним пунктом.

Згідно з п. 10.2 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» особа, яка згідно з вимогами Закону мала зареєструватися платником податку, але не здійснила таку реєстрацію, несе обов'язки з нарахування та сплати цього податку, а також відповідальність за його не нарахування або несплату на рівні особи, зареєстрованої як платник податку, без права виписки податкової накладної та нарахування податкового кредиту.

Судами встановлено, що з моменту анулювання свідоцтва ПДВ (28.02.2008) до кінця 2008 року позивачем отримано доходи від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню, які сукупно перевищують 300000 гривень, а саме 10.12.2008 отримано дохід (без ПДВ) в сумі 300755,46 грн., що підтверджується записами книги обліку доходів і витрат суб'єкта малого підприємництва та звітами використання РРО і КОРО. Також судами зазначено, що ФОП ОСОБА_2 визнає той факт, що протягом березня-грудня 2008 року отримала дохід у сумі 334583,52 грн. Проте, позивач при визначенні суми оподатковуваного доходу помилково вираховує з суми 334583,52 грн. суму 55763,92 грн., вказуючи, що це «ПДВ». З долучених до матеріалів справи звітів про використання РРО та КОРО за період березень-грудень 2008 року вбачається, що ФОП ОСОБА_2 в цей період проводила розрахунки (реалізовувала товар) без ПДВ, що відповідає її статусу «неплатника» ПДВ у вказаний період.

Отже, висновок відповідача про те, що ФОП ОСОБА_2 була зобов'язана зареєструватися як платник ПДВ в ДПІ у Залізничному районі м. Львова до 30.12.2008 є правомірним.

З матеріалів справи вбачається та судами зазначено, що ФОП ОСОБА_2 в період з 11.12.2008 по 31.03.2010 здійснювала роздрібну торгівлю продовольчими та промисловими товарами вітчизняного та імпортного виробництва, в тому числі алкогольними напоями, тютюновими виробами, що є базою оподаткування податком на додану вартість та складає: за 2008 рік (за період 11.12.2008-31.12.2008) - 1464,50 грн.; за 2009 рік - 478712,91 грн.; за 2010 рік в сумі 79978,28 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із судами попередніх інстанцій,що ФОП ОСОБА_2 не нарахувала та не сплатила до бюджету ПДВ в сумі 112030,89 грн., в тому числі: за 2008 рік в сумі 292,90 грн., за 2009 рік в сумі 95742,35 грн., за 2010 рік в сумі 15995,64 грн.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)О.А. Веденяпін
(підпис)М.О. Федоров