Справа № 676/3039/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/3039/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Вдовичинський А.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

28 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, третя особа - приватне акціонерне товариство "Нива" про визнання дій неправомірними та зобв'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Під час судового засідання позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. На адресу суду надіслав письмове заперечення на апеляційну скаргу вх. № 14538/15.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач народився 01 січня 1965 року.

Згідно з копії трудової книжки позивач працював: з 28 серпня 1985 року нагрівальником 1 розряду в ковальсько-пресової дільниці Кам'янець-Подільського заводу «Сільгоспмаш», 16.09.1986 р. переведений ковалем ковальсько-пресової дільниці, 31 травня 1991 року звільнений по переводу в кооператив «Нива»; 03 червня 1991 року прийнятий по переводу в кооператив «Нива» ковалем 3 розряду; 30 серпня 1995 року кооператив перейменовано в ЗАТ «Нива»; 28 квітня 1998 року звільнений з роботи з власним бажанням; з 06 червня 2001 року ковалем 3-го розряду в ЗАТ «Нива», 02 липня 2007 року переведений штампувальником гарячої штамповки, 30 квітня 2011 року змінено назву товариства на ПАТ «Нива», 14 червня 2013 року звільнений за згодою сторін.

15 січня 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у місті Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Листом від 10 квітня 2015 року № 5298/К5 управлінням Пенсійного фонду України у місті Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі відмовлено йому в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відповідно до поданих документів страховий стаж становить 30 років 10 місяців 12 днів, в тому числі робота за Списком № 1 складає 3 роки 8 місяців 16 днів (робота на Кам'янець-Подільському заводі «Сільгоспмаш» за період з 16 вересня 1987 року по 31 травня 1991 року на посаді коваля) та за Списком № 2 складає 2 роки 18 днів (робота на Кам'янець-Подільському заводі «Сільгоспмаш» за період з 21 серпня 1985 року по 16 вересня 1987 року на посаді нагрівачу металу на установках СВЧ 1 розряду).

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що вказаний позивачем стаж є недостатнім згідно з приписами, які містяться в ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за віком.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п. 2 Розділ XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. «а» частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» та "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Як встановлено судом позивачу зараховано відповідачем в стаж який дає право пенсію за віком на пільгових умовах в зв'язку із поданням довідок про уточнюючий характер роботи роботу на Кам'янець-Подільському заводі «Сільгоспмаш»: за списком № 1 - 3 роки 8 місяців 16 днів (робота з 16 вересня 1987 року по 31 травня 1991 року на посаді коваля) та за Списком № 2 - 2 роки 18 днів (робота з 21 серпня 1985 року по 16 вересня 1987 року на посаді нагрівача металу на установках СВЧ 1 розряду). Вказаний стаж є недостатнім згідно приписів які містяться в ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за віком.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем правомірно не зараховано позивачу в стаж який дає право пенсію за віком на пільгових умовах період роботи в кооперативі (ЗАТ, ПрАТ) «Нива» за період з 03 червня 1991 року по 28 квітня 1998 року та з 06 червня 2001 року по 14 червня 2013 року, оскільки з наданої ПрАТ «Нива» довідки № 1 від 12 січня 2015 року вбачається, що позивач працював на підприємстві на умовах неповного робочого дня, з 01 вересня 1995 року по 24 серпня 1998 року мали місце цілозмінні простої, в зв'язку із неповною зайнятістю по спеціальності виконував крім основної роботи коваля роботи на підприємстві як штампувальник холодної штамповки, слюсар з механозбірочних робіт, слюсарем складальником та інші роботи.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишення в силі постанови суду І інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 листопада 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.