Справа № 521/8679/15-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 521/8679/15-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Макарова С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Домусчі С.Д.

- Шеметенко Л.П.

при секретарі - Алексєєвої Н.М.

за участю представника апелянта Одеської митниці ДФС - Білобородової Н.О.

за участю позивача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 в межах встановленого ст. 99 КАС України строку звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування свої вимог позивач послалась на те, що постановами Одеської митниці ДФС України від 20.05.2015 року, 26.05.2015 року, 27.05.2015 року в справах про порушення митних правил №0389/50000/15, №0391/50000/15, №0393/50000/15 її було визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів однак вона не погоджується з такими висновками відповідача у зв'язку з чим звернулась до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Так судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працює в МПП «Вісла», яке здійснює діяльність митного брокера згідно ліцензії ДМС України серії АВ №611687 від 14.06.2012 року.

Між МПП «ВІСЛА» та ТОВ «АДОНІОН» був укладений договір-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року на здійснення послуг декларанта.

Згідно п. 1.1 вказаного договору доручення МПП «Вісла» взяло на себе обов'язок здійснити від імені та за рахунок довірителя ТОВ «АДОНІОН» декларування вантажів, майна, послуг довірителя, яка переміщуються через митний кордон України згідно з діючим МК України.

Відповідно до п. 2.1.1 МПП «Вісла» зобов'язалось надавати митним органам належним чином оформлену вантажну митну декларацію (ВМД) та інші документи, необхідні для оформлення пропуску товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів через митний кордон.

01.09.2014 між ТОВ «Адоніон» (м. Одеса), та фірмою «VEZZA LIMITED CORP.» (Панама) в особі директора Ulugbek Satiiv укладений зовнішньоекономічний контракт № 0914-01 щодо поставки в Україну товарів.

В межах зазначеного контракту до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK. VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2 надійшов товар «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

09.11.2014 року ОСОБА_3 як уповноваженою особою на роботу з митними органами МПП «ВІСЛА», яка діяла на підставі договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року, в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт», до Південної митниці Міндоходів були надані наступні документи: CARNET TIR № UX75932891, СМR від 05.11.2014 №891, контракт від 01.09.2014 року №0914-01, інвойс від 05.11.2014 №018640, інвойс від 05.11.2014 №018640/1, пакувальний лист від 05.11.2014 № 018640/1, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 09.11.2014 №500040001/2014/019344.

Всі товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

Згодом, з метою встановлення автентичності поданих документів Південною митницею Міндоходів було направлено запит від 30.12.2014 року до митних органів Туреччини.

Посилаючись на отримання 23.03.2015 року з митних органів Туреччини певної інформації та документів, Південною митницею Міндоходів був встановлений факт суттєвого заниження вартості товарів, оформлених у Південній митниці Міндоходів та подання ОСОБА_2 неправдивих відомостей щодо вартості задекларованих товарів згідно митних декларацій №500040001/2014/019344 від 09.11.2014 року, №500040001/2014/019658 від 15.11.2014 року, №500040001/2014/020022 від 23.11.2014 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_2 були складені протоколи про порушення митних правил №0389/50000/15, №0391/50000/15, №0393/50000/15 від 24.04.2015 року за ознаками ст. 485 МК України.

На підставі зазначених протоколів заступником начальника Одеської митниці ДФС були винесені:

- постанова в справі про порушення митних правил №0389/50000/15 від 20.05.2015 року, якою позивачку було визнано винною у вчинені порушення митних правил щодо заявлення в митній декларації №500040001/2014/020022 від 23.11.2014 року неправдивих відомостей, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 8681108,10 грн.

- постанова в справі про порушення митних правил №0391/50000/15 від 26.05.2015 року, якою позивачку було визнано винною у вчинені порушення митних правил щодо заявлення в митній декларації №500040001/2014/019344 від 09.11.2014 року неправдивих відомостей, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 5348150,76 грн.

- постанова в справі про порушення митних правил №0393/50000/15 від 27.05.2015 року, якою позивачку було визнано винною у вчинені порушення митних правил щодо заявлення в митній декларації №500040001/2014/019658 від 15.11.2014 року неправдивих відомостей, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 12644594,90 грн.

Стверджуючи, що вказані постанови є незаконними, позивач в процесі розгляду справи посилалась на відсутність в її діях склад адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 МК України.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 416 МК України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором (417 МК України).

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач при подачі митних декларацій №500040001/2014/020022 від 23.11.2014 року, №500040001/2014/019344 від 09.11.2014 року, №500040001/2014/019658 від 15.11.2014 року діяла як агент митного оформлення, тобто відповідно до ст. 418 МК України як фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов'язані з пред'явленням органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Також з матеріалів справи вбачається, що на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листам, що підтверджується і листами фірми-відправника.

Окрім того, з метою визначення кількісних характеристик та країни походження вантаж був частково оглянутий посадовими особами Південної митниці Міндоходів, що підтверджується актами про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів №2006 від 09.11.2014 року, №2109 від 15.11.2014 року, №2211 від 23.11.2014 року, за змістом яких вантаж відповідав заявленому.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_3 пред'явлено до митного оформлення інвойси та інші товаросупроводжувальні документи, які були передані їй самим декларантом ТОВ «Адоніон», та в подальшому задекларувала зазначені в цих документах товари та сплатила необхідні митні платежі.

Відповідачем не заперечувалося, що на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листам, що підтверджується і листами фірми-відправника.

На момент огляду вантажу та декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару.

Колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, що вантаж був оглянутий за участю посадових осіб митного органу, у ОСОБА_3 не було підстав для додаткової перевірки товару, який підлягав декларуванню чи отримання іншої інформації по ньому, а митне законодавство України не встановлює обовязкової наявності, а відповідно і обовязку для митного брокера у наданні митним органам України митної декларації від митних органів країни-відправника вантажу.

Також колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, що надані відповідачем документи в підтвердження правомірності свого рішення, складені турецькою мовою без їх офіційного перекладу встановлених судом обставин не спростовують, не могли бути відомі позивачу на момент митного оформлення та не підлягали витребуванню нею у країни відправника в межах договору доручення із декларантом.

Суд апеляційної інстанції зупиняв провадження по справі та надавав час відповідачу на здійснення перекладу документів, які надійшли з Туреччини, однак відповідач проігнорував вимогу суду та не надав відповідного перекладу.

Колегія суддів зазначає, що ст. 53 МК України передбачено у випадку виявлення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів звернення органу доходів і зборів з письмовою вимогою до декларанта або уповноваженої ним особи про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а також подальшого коригування декларантом митної вартості товарів на підставі відповідного рішення, яке приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ст. 55 МК України).

Колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, що такі заходи митним органом з метою можливого усунення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів, а також коригування митної вартості товарів та подальшої сплати митних платежів у встановленому розмірі не вживались.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що на момент митного оформлення товару поданого згідно митних декларацій №500040001/2014/020022 від 23.11.2014 року, №500040001/2014/019344 від 09.11.2014 року, №500040001/2014/019658 від 15.11.2014 року в діях позивачки був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, оскільки позивач діяла в межах доручення від декларанта та на підставі отриманих від нього документів та відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної додаткової постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов в справі про порушення митних правил,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 27 жовтня 2015 року.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Домусчі С.Д.

Шеметенко Л.П.