Справа № 815/1186/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/63857/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року, -

у с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - ГУ МВС), у якому просив зобов'язати видати довідку про наявність або відсутність судимості. В обґрунтування позовних вимог посилався на вимоги Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації» та Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 823/188 23 серпня 2002 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено.

У поданій до Вищого адміністративного суду України касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені судові рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у вересні 2012 року позивач звернувся до Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Одеській області з вимогою надати інформацію щодо відсутності або наявності у нього непогашеної судимості. На дану вимогу позивачу було надано витяг з реєстру № 718-18092012/51999. Після чого, 4 жовтня 2012 року позивач повторно звернувся з аналогічною вимогою про видачу спірної довідки встановленого зразка. Проте, 18 жовтня 2012 року Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Одеській області листом № 13/О61 повідомило позивача про те, що не володіє інформацією щодо набрання законної сили обвинувальним вироком відносно нього.

Задовольняючи позовні вимоги суди на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що відповідач не видаючи спірну довідку позивачу встановленого зразка діяв в супереч вимогам чинного законодавства.

У відповідності з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

У відповідності з підпунктом 9.9 пункту 9 Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 Кримінального кодексу України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов'язковою реєстрацією.

Згідно з пунктом 2.5 Положення про управління інформаційно-аналітичного забезпечення Головного управління МВС України в Одеській області, затвердженого Наказом ГУМВС України в Одеській області від 18 грудня 2012 року №2574, одним із основних завдань Управління є надання в межах повноважень адміністративних послуг фізичним та юридичним особам у порядку встановленому законодавством України та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють цю діяльність.

Виходячи з наведених положень законодавства суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку, що підстав для невидачі спірної довідки встановленого зразка позивачу у відповідача не було, а тому правомірно задовольнити позовні вимоги.

Тому рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області відхилити, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало