Справа № 2а-1970/2176/12
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Справа № 139574/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Чортківське лісове господарство» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 липня 2012 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Тернопільській області до Державного підприємства «Чортківське лісове господарство» про зобов'язання виконати вимогу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Тернопільській області звернулась до суду з позовом до ДП «Чортківське лісове господарство», яким просила зобов'язати відповідача виконати п. п. 5, 11, 12 вимоги Міжрайонного контрольно-ревізійного відділу в Бучацькому та Монастириському районах Тернопільської області від 25.11.2011 року № 19-20-13-14/1308 про усунення порушень, виявлених ревізією.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 липня 2012 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що всупереч вимогам законодавства ДП «Чортківське лісове господарство» не виконало законних вимог, оскільки не вжило жодних заходів щодо відшкодування збитків, які виникли внаслідок списання дебіторської заборгованості ДП «Цюрупинське лісомисливське господарство» та тзОВ «Обрій» в сумі 46508,60 грн., не провело претензійно-позовну роботу щодо відшкодування ДП «Дніпровсько-Тетерівське лісове господарство» коштів в сумі 20174,97 грн. та ТзОВ «О.П.С» в сумі 46319,60 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, ґрунтуються на вимогам законодавства, тому підлягають задоволенню.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. З врахуванням уточнення вимог апеляційної скарги просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки ревізії і відповідно вимога є необґрунтованими і не узгоджуються з вимогами законодавства, в зв'язку з чим не підлягають обов'язковому виконанню.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, в період з 23.09.2011 року до 11.11.2011 року посадові особи Міжрайонного контрольно-ревізійного відділу в Бучацькому та Монастириському районах Тернопільської області провели ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Чортківське лісове господарство» за період з 01.01.2009 року до 31.08.2011 року, за результатами якої складено акт від 11.11.2011 року № 20-22/122.

Як вбачається з вказаного акту (в частині, що є предметом розгляду в даній адміністративній справі): ревізією правильності списання дебіторської заборгованості встановлено, що в грудні 2010 року в порушення ст. ст. 509, 610, 611 Цивільного кодексу України, п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дебіторська заборгованість» без вжиття будь-яких заходів претензійно-позовного характеру, бухгалтерією підприємства проведено списання дебіторської заборгованості по ДП «Цюрупинське лісомисливське господарство» та по ТзОВ «Обрій» в загальній сумі 46508, 60 грн.; ревізією витрат встановлено, що в порушення п. 13 постанови Кабінету міністрів України від 29.11.2006 року № 1673 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням комунального майна і фінансових ресурсів», ст. 75 Господарського кодексу України, в червні 2011 року безкоштовно передано ДП «Дніпровсько-Тетерівське лісове господарство» Київського обласного управління лісового та мисливського господарства бензин А76 на суму 20174,97 грн.; ревізією повноти та достовірності розрахунків з підприємствами встановлено, що на підставі договору поставки від 23.04.2011 року № 18/5 відповідачем придбано в ТзОВ «О.П.С.» українську символіку та фото Президента в кількості 162 шт. на загальну суму 968660,00 грн. За даний товар кошти оплачено в повному обсязі. Співставленням цін на придбані товари, відповідно до висновку комплексного експертного товарознавчо-хімічного дослідження Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.09.2011 року № 10350/11-16/10366/11-14 встановлено, що українська символіка та фото придбані по цінах більших, ніж їх ринкова вартість. Загальна сума переплачених коштів становить 46319,60 грн.

На підставі акту ревізії та п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (назва та редакція Закону чинні на час виникнення спірних правовідносин) Міжрайонний контрольно-ревізійний відділ в Бучацькому та Монастириському районах Тернопільської області надіслав ДП «Чортківське лісове господарство» вимогу від 25.11.2011 року № 19-20-13-14/1308 про усунення порушень фінансової дисципліни за наслідками проведеної ревізії, якою зобов'язав відповідача: відшкодувати збитки списання дебіторської заборгованості по ДП «Цюрупинське лісомисливське господарство» та по ТзОВ «Обрій» в сумі 46508,60 грн. за рахунок винних осіб (п. 5); відшкодувати збитки завдані Лісгоспу в сумі 20174,97 грн., з ДП «Дніпровсько-Тетерівське лісове господарство» (п. 11); відшкодувати різницю в цінах сумі 46319,60 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «О.П.С.» (п. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (попередня назва «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні») здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року № 499/2011 визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми Положення узгоджуються з положеннями статті 10 зазначеного вище Закону, якою визначено права органу державного фінансового контролю, зокрема, право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (п. 7 ст. 10 Закону).

А згідно з пунктами 10, 13 цієї статті органи державного фінансового контролю мають право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 15 даного Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

На підставі аналізу наведених норм колегія суддів дійшла висновку, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При цьому, у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, на думку колегії суддів, вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства у цій частині є обов'язковою до виконання.

А про наявність виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом надіслання вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В даній адміністративній справі Державна фінансова інспекція в Тернопільській області пред'явила позовні вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Однак, як зазначено вище, оскільки збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за позовом про зобов'язання вчинити певні дії, а саме виконати окремі положення вимоги про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України, зокрема, у постановах від 15.04.2014 року у справі № 21-40а14, від 13.05.2014 року у справі № 21-89а14 та від 20.05.2014 року у справі № 21-93а14, а відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову є помилковим і необґрунтованим.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Чортківське лісове господарство» задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 липня 2012 року у справі № 2а-2176/12/1970 за позовом Державної фінансової інспекції в Тернопільській області до Державного підприємства «Чортківське лісове господарство» про зобов'язання виконати вимогу - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Постанова складена в повному обсязі 26.10.2015 року