Справа № 804/1746/15
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2015 рокусправа № 804/1746/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 р. у справі № 804/1746/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промзалізпостач" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Колсантінг Технолоджі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Бігліон" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзалізпостач» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № від 16.01.2015 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39533006) щодо коригування (зменшення) показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзалізпостач» () на підставі Акта перевірки від 26.12.2014 року №3761/04-65-22-06/38360611 та податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015р. в податкових електронних базах даних податкових органів, в тому числі в базах «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», «Податковий блок» та їх підсистемах;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39533006) відновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзалізпостач» () в електронних базах даних податкових органів, в тому числі в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», «Податковий блок» та їх підсистемах, які були відкориговані (зменшені) на підставі Акта перевірки від 26.12.2014 року №3761/04-65-22-06/38360611 та податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № від 16.01.2015 року.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39533006) щодо коригування (зменшення) показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзалізпостач» () на підставі Акта перевірки від 26.12.2014 року №3761/04-65-22-06/38360611 та податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015р. в податкових електронних базах даних податкових органів, в тому числі в базах «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», «Податковий блок» та їх підсистемах.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39533006) відновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзалізпостач» () в електронних базах даних податкових органів, в тому числі в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», «Податковий блок» та їх підсистемах, які були відкориговані (зменшені) на підставі Акта перевірки від 26.12.2014 року №3761/04-65-22-06/38360611 та податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015р.

Вирішено питання по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та винести нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Сторони, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявним в матеріалах справи, що на підставі повідомлення від 25.12.2014р. № 272 та наказу на проведення позапланової невиїзної документальної перевірки №1175 від 25.12.2014р., виданих державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Промзалізпостач" щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ "Консалтінг Технолоджі" за період липень 2014 року та ТОВ «БІГЛІОН» за період вересень 2014 року.

За результатами перевірки складено Акт від 26.12.2014 року № 3761/04-65-22- 06/38360611 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Промзалізпостач» () щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Консалтінг Технолоджі» (п.н. 39035549) за період липень 2014 року та ТОВ «Бігліон» (п.н. 37165657) за період вересень 2014 року» (далі - Акт перевірки), копія якого додається.

У висновках акту перевірки зазначено ряд порушень з боку позивача, а саме:

- встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Промзалізпостач» операцій по ланцюгу: ТОВ «Консалтінг Технолоджі» (п.н. 39035549) за липень 2014 на суму ПДВ 59 768 грн, ТОВ «Бігліон» (37165657) за період вересень 2014 року на суму ПДВ 23 727 грн.

- встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Промзалізпостач» операцій по ланцюгу: ТОВ «Консалтінг Технолоджі», ТОВ «Біглін» - ТОВ "Промзалізпостач" - покупці Дарницький ВРЗ, ДП "Луганськвугілля", КП "Дніпропетровський Метрополітен", ПАТ 'Гліпроважмаш", ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго", ПАТ "ЗОЖК", ПАТ «ММК ім. Ілліча», ПРАТ «ГЗВКТ "Комінмет", ТОВ "Арго Ком", ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", ТОВ "Екопластік", ТОВ «Завод Океан", ТОВ "ПППЗТ "Сигнал", ТОВ ВКП "Вантаж").

- встановлено порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.10 за № 2755-VI , в результаті чого занижено податок на додану вартість у липні 2014 року на загальну суму 11 693,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, 16 січня 2015 року ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровька ГУ ДФС у Дніпропетровській винесено податкове повідомлення-рішення №000006202, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на загальну суму 14660,25 грн., з яких, за основним платежем - 11693,00 грн., за штрафними (фінансові) санкціями - 2923,25 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з добросовісності ТОВ "Промзалізпостач" як платника податку, оскільки його господарські операції, по яким сформовано податковий кредит у спірний період, мають реальний характер, у зв'язку з чим, донараховуючи позивачу оспорюване грошове зобов'язаннняДПІ у Кіровськоу районі м. Дніпропетровська діяла з перевищенням наданих владних повноважень.

Колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з фактичних обставин справи, погоджується з такими висновками суду та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг) або дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України). Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необгрунтованої податкової вигоди мають грунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат і податкового кредиту.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, висновок податкового органу щодо того, що угоди, укладені між позивачем та ТОВ "Консалтінг Технолоджі", по яким сформовано податковий кредит за липень 2014 року, не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, ґрунтується на тому, що податкові накладні, виписані ТОВ "Консалтінг Технолоджі", оформленні з порушенням вимог підпункту г) підпункту 201.1 статті 201 ПКУ. Окрім того, позивачем під час проведення перевірки не надано документацію, що встановлює вимоги до якості і комплектності конкретного виду товару.

Проте, такі висновки податкового органу не відповідають фактичним обставинам справи та спростовіються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, ТОВ «Консалтинг Технолоджі» (продавець) та ТОВ «Промзалізпостач» (покупець) уклали договір поставки и №1006-1 від 10.06.2014р.

На виконання умов договору, суб'єктом господарювання виписано наступні видаткові накладні:№ РН-0730/03 від 30.07.2014р., РН-0707/03 від 07.07.2014р., РН-0707/05 від 07.07.2014р., РН-0707/04 від 07.07.2014р., РН-0704/06 від 04.07.2014р., РН-0704/07 від 04.07.2014р., РН-0708/02 від 08.07.2014 р., РН-0710/02 від 10.07.2014р., РН-0731/05 від 31.07.2014р., РН-0715/04 від 15.07.2014р., РН-0715/05 від 15.07.2014р., РН-0731/06 від 31.07.2014р., РН-0716/06 від 16.07.2014 р., РН-0717/06 від 17.07.2014 р., РН-0718/03 від 18.07.2014 р., РН-0731/07 від 31.07.2014 р., РН-0731/04 від 31.07.2014 р., РН-0723/01 від 23.07.2014 р., РН-0708/01 від 08.07.2014р.

Також, відповідно до вищезазначених видаткових накладних та договору № 1006-1 від 10.06.2014 року виписано наступні податкові накладні: № 108 від 30.07.2014р., № 96 від 07.07.2014р., № 98 від 07.07.2014р., № 97 від 07.07.2014р., №94 від 04.07.2014р., №95 від 04.07.2014р., № 100 від 08.07.2014р., № 41 від 10.07.2014р., № 110 від 31.07.2014р., № 101 від 15.07.2014р., № 102 від 15.07.2014р., № 111 від 31.07.2014р., № 103 від 16.07.2014р., № 104 від 17.07.2014р., № 105 від 18.07.2014р., № 112 від 31.07.2014р., № 109 від 31.07.2014р., № 106 від 23.074.2014р., № 99 від 08.07.2014р.

Транспортування товару здійснювалось за участю перевізника та відповідно до товарно-транспортних накладних, наявних в матеріалах справи, а саме: № 44 від 29.07.2014р., №34 від 07.07.2014р., №33 від 03.7.2014р., № 35 від 08.07.2014р., № 36 від 08.07.2014р., № 38 від 10.07.2014р., № 46 від 31.07.2014р., № 39 від 15.07.2014р., № 40 від 16.07.2014р., № 41 від 17.07.2014р., № 45 від 31.07.2014р., № 42 від 23.07.2014р.

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями: № 308 від 22.07.2014р., № 309 від 22.08.214р., № 310 від 22.08.2014р., №311 від 22.08.2014р., № 312 від 22.08.2014р., № 313 від 22.08.2014р., № 314 від 22.08.2014р., № 315 від 22.08.2014р., № 316 від 22.08.2014р., № 317 від 22.08.2014р., № 316 від 22.08.2014р., № 317 від 22.08.2014р., № 322 від 22.08.2014р., № 323 від 22.08.2014р., № 324 від 22.08.2014р., № 325 від 22.08.2014р., № 318 від 22.08.2014р., № 320 від 22.08.2014р., № 319 від 22.08.2014р., № 321 від 22.08.2014р. всього на суму 363 220,70грн.

Апелянт стверджує, що згідно наданих до перевірки ТТН, накладних та заявок на перевезення вантажовідправник - ТОВ "Промзалізпостач" (вантажоодержувач - ТОВ "Промзалізпостач", пункт навантаження - смт. Баришівка, Київська обл, вул Чапаева, склад Ж) у видаткових накладних, оформлених в адресу ТОВ "Промзалізпостач" зазначена адреса постачальника ТОВ "Консалтінг Технолоджі" - вул. Миколи Грінченка,4 м.Київ. Відомості стосовно використання ТОВ "Консалтінг Технолоджі" в господарській діяльності складських приміщень відсутні. Таким чином, на думку апелянта, вищевикладене унеможливлює підтвердження факту перевезення товару від постачальника ТОВ "Консалтінг Технолоджі" до покупця ТОВ "Промзалізпостач", з урахуванням факту розбіжностей адрес та відсутності в товарно-транспортних накладних запису щодо фактичного вантажовідправника. Також відсутні дорожні листи вантажного автомобіля, тобто документа за відсутності якого перевезення вантажів не допускається.

З приводу наведених доводів апелянта, колегія суддів зазначає, що вищевказані документи цілком об'єктивно розцінені судом першої інстанції як належне документальне підтвердження реального характеру спірних операцій. Крім того суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що контролюючий орган не звернув належної уваги на той факт, що за умовами договору фрахту з ФОП ОСОБА_1 №122 від 30.04.2014 року, товар перевозився на умовах фрахту - користування необхідною частиною корисної площі вантажного автомобіля, а не на умовах транспортної експедиції. Тобто, ТОВ "Промзалізпостач" взагалі не уповноважувало перевізника або водія перевізника здійснювати приймання товару ТОВ "Промзалізпостач" від третіх осіб вантажовідправників та подальшу його передачу третім особам - вантажоодержувачам. Більш того, ТОВ "Промзалізпостач" за умовами довору №122 від 30.04.2014 року та заявок на фрахт самостійно здійснювало функцію здавання-приймання товару перевізнику/від перевізника в пункті навантаження та розвантаження, відповідно довіреність на здійснення представницьких функцій від імені ТОВ "Промзалізпостач" на водія транспортного засобу не виписувалася.

Отже, оскільки товар в пункті навантаження здавався водію особисто директором ТОВ "Промзалізпостач" ОСОБА_2, а також приймався від водія в пункті розвантаження також директором ТОВ "Промзалізпостач" ОСОБА_2 - ТОВ "Промзалізпостач" правомірно значиться в усіх оформлених ТТН як "Вантажовідправник" і "Вантажоодержувач".

Стосовно доводів ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо розбіжностей у адресах пунктів навантаження, юридичних адресах постачальників колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вказані в Акті перевірки адреси завантаження товару були погоджені з постачальниками ТОВ "Консалтінг Технолоджі" у наданих до податкової перевірки невід'ємних Додатках та Специфікаціях Договору поставки №1006-1 від 10.06.2014р.

Окрім того, апелянт посилається на те, що в ході перевірки були відсутні документи, які підтверджують якість і комплектність поставленого товару ТУ (ГОСТ, ДСТУ, стандарту країни виробника) або іншої документації, що встановлює вимоги до якості і комплектності конкретного виду товару, що доставлявся.

З цього питання колегія суддів зазначає, що сертифікати якості товару - документи, які за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ТОВ "Промзалізпостач", оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

Стосовно висновку податкового органу, що угоди, укладені між позивачем та ТОВ «Бігліон», по яким сформовано податковий кредит за вересень 2014 року, не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбічається з матеріалів справи, між ТОВ "Бігліон" (продавець) та ТОВ "Промзалізпостач" (покупець) укладено договір поставки №15/0814 від 25.08.2014р. Відповідно до вказаного договору суб'єктом господарювання виписано наступні видаткові накладні: №РН-0902/10 від 02.09.2014р., № РН-0904/06 відл 04.09.2014р., № ПН-0905/09 від 05.09.2014р., № РН-0918/06 від 18.090.2014р., № РН-0916/04 від 16.09.2014р., № РН-0924/03 від 24.09.2014р., № РН-0929/16 від 29.09.2014р., № РН-0919/11 від 19.09.2014р.

Також, відповідно до вищезазначених видаткових накладних та договору №15/0814 від 25.08.2014 року виписано наступні податкові накладні: № 288 від 02.09.2014р., № 289 від 04.09.2014р., № 290 від 05.09.2014р., № 292 від 18.09.2014р., №291 від 16.09.2014р., № 294 від 24.09.2014р., №295 від 29.09.2014р., № 293 від 19.09.2014р.

Транспортування товару здійснювалось за участю перевізника та відповідно до товарно-транспортних накладних, наявних в матеріалах справи, а саме: №53 від 04.09.2014р., № 54 від 05.09.2014р., № 57 від 18.09.2014р., № 56 від 16.09.2014р., № 59 від 24.09.2014р., № 60 від 29.09.2014р.

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями: № 394 від 20.11.2014р., № 391 від 20.11.2004р., № 389 івд 20.11.2014р., № 392 від 20.11.2014р., № 395 від 20.11.2014р., № 390 від 20.11.2014р., № 388 від 20.11.2014р., № 393 від 20.11.2014р. всього на суму 242 262,36грн. Доводи апеляційної скарги стосовно дефектності оформлених товарно-транспортних накладних повторюють доводи з цього питання по контрагенту ТОВ «Консалтінг Технолоджі», а отже спростовуються вищенаведеною інформацією з цього питання.

Стосовно доводів апелянта з приводу того, що згідно аналізу інформаційно-аналітичних баз даних Міндоходів основним постачальником ТОВ «Бігліон» у вересні 2014 року є ТОВ «СЕНЗА ТРЕЙД», яке зареєстроване у ДПІ у Шеівченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві і має стан платника 9 - напралено повідомленя про відсутність за місцезнаходженням, а тому операції між ТОВ «Промзалізопостач» та ТОВ «Бігліон» не відповідають поняттю «господарська операція» в розумінні цивільного, господарського та податкового кодексів, оскільки не підтверджена всіма необхідними первинними документами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій первинних документів по господарським взаємовідносинам ТОВ «Промзалізопостач» та ТОВ «Бігліон» вбачається, що вони відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність і Україні», мають всі необхідні реквізити, а тому є такими, що підлягають обов'язковому врахуванню у бухгалтерському та податковому обліку.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про невідповідність висновків акту перевірки 26.12.2014 року №3761/04-65-22-06/38360611 фактичним обставинам, а відтак прийняте на їх підставі оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року не відповідає вимогам законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи протиправність податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «Промзалізопостач» на підставі вищезазначених акту перевірки та податкового повідомлення-рішення в податкових електронних базах даних податкових органів, в тому числі в базах "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України", "Податковий блок" та їх підсистемах.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм матеріального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 р. у справі № 804/1746/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай