Справа № 22-а-19668/11
Суддя: Гуль В. В.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

25 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Воробйова Н.С.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуль В.В.

розглянула у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і відповідно до ст..50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії у розмірі виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням раніше проведених виплат. Позивач просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати на підставі ст. ст. 50,54 зазначеного Закону провести перерахунок та виплату пенсії, з 23.09.2009 року.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2009 рокупозов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, як особі, віднесеної до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 2 групи.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком з 23.09.2009 р. з урахуванням вже проведених виплат, додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 23.09.2009 р. з урахуванням вже проведених виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід 2-ї групи і йому відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається і виплачується пенсія.

Позивач, оспорюючи дії відповідача вважає, що він отримував доплату значно нищу, ніж це передбачено ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звертався до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та дійшов правильного висновку про те, що позивач відповідно до вимог закону має право на доплату до пенсії, виплату державної і додаткової пенсії.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок і виплату недоотриманої суми щомісячної грошової доплати.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 208 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого адміністративного суду України після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: