Справа № 202/6560/15-а(2-а/202/154/2015)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 202/6560/15-а провадження №2-а/202/154/2015

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська

на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року по справі №202/6560/15-а(провадження №2-а/202/154/2015) за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії суми компенсації за невикористані відпустки та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при обрахунку розміру пенсії державного службовця позивачу суми компенсації за невикористані відпустки;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська здійснити позивачу донарахування та виплату вже призначеної пенсії державного службовця починаючи з 01.08.2015 року на підставі Архівної довідки, наданої Архівним управлінням Дніпропетровської міської ради від 15.11.2013 №3/31-А-791п (з додатками) та даних персоніфікованого обліку з урахуванням нарахованої компенсації за невикористані відпустки в сумі 9095,54 грн., із застосуванням проценту розрахунку пенсії від заробітку 84% (на час призначення пенсії), з урахуванням фактично отриманих сум.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року позов задоволено, а саме:

визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця ОСОБА_2 компенсації за невикористані відпустки;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районні м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати компенсацій за невикористані відпустки, починаючи з 01.09. 2015 року із збереженням 84 відсотків нарахування пенсії на момент виходу на пенсію та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому, компенсація за

невикористані відпустки не передбачена ст.33 Закону України "Про державну службу" як складова заробітної плати державного службовця, тому зазначена виплата не враховуються для обчислення пенсії. Крім цього, заявник апеляційної скарги вказує на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, який визначено ст.99 КАС України, при цьому, позивачем не було наведено обставин, які б свідчили про поважність таких причин.

У судове засідання відповідач не з'явився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання представника, який приймає участь в іншому судовому засіданні. Вивчивши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Таким чином, неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи, при цьому колегією суддів врахована відсутність з боку відповідача клопотань про дослідження нових доказів у справі, щоб унеможливлювало розгляд справи за наявними матеріалами справи і відповідно було б перешкодою для розгляду справи у відсутності відповідача. Надання пріоритетності тим чи іншим засіданням, участь у цих засіданнях, є правом відповідача, але таке право, зокрема, не повинно перешкоджати розгляду справи судом у встановлені законом строки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 23.09.2011 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію в розмірі 84% від заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу".

Під час призначення пенсії позивачу, УПФУ не включено до складу заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця суми компенсації за дні невикористаної відпустки.

20.07.2015р. позивач звернулася на до УПФУ в Індустріальному районі м.Дніпропетровська з запитом щодо включення при розрахунку її пенсії компенсації за невикористанні відпустку, на який отримала відповідь (а.с.12) про те, що компенсація за невикористану відпустку не входять до структури заробітної плати, а відтак не приймається до уваги при розрахунку пенсії.

01.09.2015 року позивач звернулась до УПФУ в Індустріальному районі м.Дніпропетровська з заявою, в якій просила здійснити перерахунок розміру її пенсії з урахуванням сум, які не враховані раніш компенсації за невикористані відпустки, та на які нараховувався та сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. До вказаної заяви позивачем була додана архівна довідка Дніпропетровської міської ради від 15.11.2013 року № 3/31-А-791п (а.с.55).

Листом № 9504/10/40 від 21.09.2015 року, УПФУ відмовило позивачу в здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що такий вид виплат, як компенсація за невикористану відпустку не передбачена ст.33 Закону України "Про державну службу" як складова заробітної плати державного службовця, тому зазначена виплата не враховуються для обчислення пенсії (а.с.56). Таку ж позицію пенсійний орган відобразив у довідці від 24.09.2015р. (а.с.60).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що суми компенсації за невикористані відпустки, мають бути враховані при розрахунку пенсії, оскільки на них нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України "Про державну службу" (у редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із ст.33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про державну службу" державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

У частині першій ст.1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповдіно до ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використанні ним дні щорічної відпустки, а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що компенсаційні виплати, в тому числі за невикористану відпустку, входять до структури заробітної плати державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно зобов'язав відповідача здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати компенсацій за невикористані відпустки, починаючи з 01.09.2015 року (з моменту звернення позивачки з відповідною заявою про перерахунок) із збереженням 84 відсотків нарахування пенсії на момент виходу на пенсію та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обгрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки наведена позиція пенсійного органу не враховує положень законодавства, яке є спеціальним при призначенні та обчисленні пенсій, а саме Закон України "Про пенсійне забезпечення", Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Посилання відповідача на те, що позивачем порушено строк звернення до суду, який визначено ст.99 КАС України, колегія суддів також вважає необгрунтованими, оскільки такі доводи не відповідають встановленим обставинам справи. Обгрунтовуючи таку позицію, відповідач посилався на те, що пенсія позивачу призначена у 2011 році, а з позовом до суду він звернувся у серпні 2015 року, тобто з пропуском строку, який встановлено для звернення до суду. Але, відповідачем не враховано, що позивач просив задовольнити його вимоги та перерахувати пенсію не з дати її призначення, а з 01.08.2015р. - з часу виникнення спірних правовідносин з приводу не включення до розрахунку саме сум компенсації за невикористану відпустку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовані обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Крім цього, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, становив 160,78 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року по справі №202/6560/15-а(провадження №2-а/202/154/2015) - без змін.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 160 гривень 78 копійок (сто шістдесят гривень сімдесят вісім копійок), здійснивши зарахування за реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО):805012; Рахунок отримувача: 1004; Код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 04.11.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська