Справа № 813/5006/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року № 813/5006/15

о 16 год., 11 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/5006/15 за адміністративним

позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, представник ОСОБА_2
до Львівської митниці ДФС, представник ОСОБА_3 за участю третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області представник не прибув
про визнання протиправним і скасування рішення, зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС за участю третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області у якому просила:

- визнати протиправним і скасування рішення відповідача, оформлене листом від 08.07.2015 року № 7974/1370-10/15-с, про відмову у поверненні ОСОБА_1 митних та інших платежів, помилково (надмірно) сплачених нею до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами;

- зобовязати відповідача повернути ОСОБА_1 130472,61 грн. помилково (надмірно) сплачених нею до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

В судому засіданні 26.10.2015 року судом проведено заміну первинного позивача ОСОБА_1 належним позивачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наслідком прийняття рішення про визначення митної вартості Львівської митниці № 209000006/2010/200074/1 від 17.08.2010 року, позивач сплатила ввізне мито та податок на додану вартість у завищеному розмірі. В сумі 130472,61 грн.

22.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за сприянням яких здійснюється митними органами. Проте, листом від 08.07.2015 року № 7974/1370-10/15-с відповідач відмовив у поверненні сплачених коштів, обґрунтовуючи своє рішення поданням заявником копій, а не оригіналів документів, а також відсутністю підстав для поновлення граничних строків подання заяви.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази, просив суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена в запереченні на адміністративний позов, відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю з підстав, що позивачем були порушені вимоги п. 1 розділу ІІІ «Порядок повернення платникам податків митних та інших платежів помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за сприянням яких здійснюється митними органами» а саме, позивачем долучено копії митних декларацій, а не оригінали. Також на підтвердження наявності факту надмірно сплачених митних платежів позивачем надано незавірену належним чином копію постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 року по справі № 50748/11/9104. Щодо підстави для продовження граничних строків для подання заяви та повернення надмірно сплачених митних платежів, то такі теж відсутні, оскільки позивачем не наведено жодної підстави зазначеної у вищевказаному Порядку, який встановлює їх виключний перелік.

Представник відповідача вказані заперечення підтримав повністю, надав суду додаткові пояснення та докази, просив в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини:

22.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за сприянням яких здійснюється митними органами.

08.07.2015 року ОСОБА_1 направлений лист № 7974/1370-10/15-с Львівської митниці ДФС згідно якого, за результатами розгляду заяви від 22.06.2015 року повідомлено що, згідно поданих документів які до додаються до заяви, в порушення вимог «Порядок повернення платникам податків митних та інших платежів помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за сприянням яких здійснюється митними органами» долучено копії митних декларацій, а не оригінали.

Також на підтвердження наявності факту надмірно сплачених митних платежів надано незавірену належним чином копію постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 року по справі № 50748/11/9104.

Стосовно продовження граничних строків для подання заяви, зазначено що вищезазначений Порядок встановлює виключний перелік підстав для продовження строків для подання заяви. Наявності жодної із підстав у вказаній вище заяві не наведено.

Таким чином, підстави для продовження строків для подання заяви та повернення надмірно сплачених митних платежів відсутні.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року N 618 «Порядок повернення платникам податків митних та інших платежів помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за сприянням яких здійснюється митними органами», Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п. 1, розділу ІІІ Наказу Державної митної служби України від 20.07.2007 року N 618 «Порядок повернення платникам податків митних та інших платежів помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за сприянням яких здійснюється митними органами», для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Граничні строки для подання заяви підлягають продовженню керівником митного органу (його заступником) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків:

- перебував за межами України;

- перебував у плаванні на морських суднах за кордоном України у складі команди (екіпажу) таких суден;

- перебував у місцях позбавлення волі за вироком суду;

- мав обмежену свободу пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально;

- був визнаний за рішенням суду безвісно відсутнім або перебував у розшуку у випадках, передбачених законом.

Згідно розділу ІІІ цього ж Порядку, до заяви додаються:

- аркуші з позначенням « 3/8» комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі;

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів;

- документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

В підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду копії наступних документів:

- вантажної митної декларації (форми МД-2);

- вантажної митної декларації (форми МД-3);

- постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 року у справі № 50748/11/9104;

- рішення про визначення митної вартості товарів № 209000006/2010/200074/1 від 17.08.2010 року;

- виписок з банку за 12.08.2010 року, 16.08.2010 року, 17.08.2010 року.

Судом не враховуються копії виписок з банку, оскільки такі датовані - 12.08.2010 року, 16.08.2010 року та 17.08.2010 року, та жодними реквізитами не підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів щодо предмету спору по даній справі.

Представником позивача жодними належними та допустимими доказами не спростовано фактичні обставини справи про те, що ОСОБА_1 порушені вимоги п. 1 розділу ІІІ «Порядку повернення платникам податків митних та інших платежів помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за сприянням яких здійснюється митними органами», а саме надано відповідачу лише незасвідчені копії митних декларацій, копію постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 року по справі № 50748/11/9104, належними та допустимими не підтверджено жодної підстави зазначеної у вищевказаному Порядку для продовження граничних строків для подання заяви та повернення надмірно сплачених митних платежів, перелік яких є виключний.

З цих же підстав судом враховуються заперечення відповідача по даній справі.

Крім цього, судом не враховується обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки згідно наданих вантажних митних декларацій (форми МД-2) - особою, відповідальною за фінансове врегулювання та декларантом зазначено Фізичну особу підприємець ОСОБА_1.

Однак, заява про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, подана та підписана ОСОБА_1 як фізичною особо, тобто не в межах здійснення підприємницької діяльності, що по суті спростовує обґрунтування права ОСОБА_1 як фізичної особи на отримання таких платежів. Суд зазначає, що отримання коштів фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем мають різну правову природу щодо їх оподаткування, а відтак не можуть підмінятися собою.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують у обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги позивача про визнання протиправним і скасування рішення та зобовязання вчинити дії, задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 02.11.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.