Справа № 821/3417/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 листопада 2015 р. м. ХерсонСправа № 821/3417/15-а

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Хом'якова В.В., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та визнання нечинним рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) ,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

-визнати протиправними дії та не чинним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (далі відповідач-2) щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №004-21501-180215 від 18.02.2015, (далі Договір) укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»., та ОСОБА_1 (далі, позивач);

-визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за Договором від 18.02.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач-1);

-визнати протиправним та не чинним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 , яке викладено в Повідомленні про нікчемність правочину Представника АТ «Дельта Банк» за довіреністю ОСОБА_3 за 8821/2638 від 23.09.2015р. від імені Фонду, в повідомленні про нікчемність Договору від 18.02.2015р., згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та не включення відповідно до цього рішення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

-визнати протиправними дії відповідача-2 щодо тимчасового обмеження (блокування) із червня 2015р. виплати відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 за Договором від 18.02.2015;

-визнати протиправним бездіяльність відповідача-1, щодо не включення ОСОБА_1 до Загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк», за Договором за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

-зобов'язати відповідача-1 надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 145 000,00 грн. та нарахованих процентах за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 за Договором від 18.02.2015;

-зобов'язати відповідача-1 відшкодувати ОСОБА_1 кошти у розмірі 145 000,00 гривень за його вкладом за Договором 18.02.2015 та суму нарахованих процентів.

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення), немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 19 КАС України даний спір вирішується за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. І позивач і відповідачі знаходяться в м. Києві, отже, виходячи з доданих до позову документів позов повинен подаватись до Окружного адміністративного суду м. Києва. Інших доказів того, що позивач має місце проживання ( перебування, знаходження) на території Херсонської області суду не надано. Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ст. 6 Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Особи, які перебувають більше одного місяця за межами адміністративно-територіальної одиниці, в якій зареєстроване їх місце проживання, і які мають невиконані майнові зобов'язання, накладені в адміністративному порядку чи за рішенням суду, або призиваються на дійсну військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов'язані зареєструвати місце перебування. Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи. Позов фізичної особи може бути пред'явлений як за місцем проживання, так і за місцем перебування. Проте це місце повинно бути зареєстрованим у встановленому законом порядку. Отже, саме реєстрація фізичної особи - позивача є визначальною для правильного визначення територіальної підсудності.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України. Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (із змінами, внесеними згідно із Законом від 22.05.2015 №484-19), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Пунктом 3 статті 4 даного Закону передбачено ставки судового збору, зокрема для подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена ставка - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн.).

Також, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України від 22.05.2015 р. N 484-VIII, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено сім немайнових вимог, доказів сплати судового збору суду не надано. Позивач разом з адміністративним позовом заявив клопотання щодо звільнення від сплати судового збору, обгрунтовуючи, тим що, є студенткою та немає самостійного заробітку, тому не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З аналізу наведених норм випливає, що зменшення розміру, звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат є правом суду, тобто, в даному випадку, суд на свій розсуд та з урахуванням обставин справи має право, як звільнити від сплати судового збору, так і відмовити позивачу в задоволенні такого клопотання.

Суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки позивач не належить до категорії осіб, які відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору, відсутність самостійного заробітку не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, а тому позивачу слід сплатити судовий збір в належному розмірі. Суд роз'яснює що за кожну вимогу сплачується судовий збір в сумі 487,20 грн.

Позивач також не надав доказів укладання договору банківського вкладу від 18.02.15, копію платіжного документа про перерахування грошових коштів в сумі 145000 грн., копію повідомлення про нікчемність правочину, надісланого Фондом гарантування вкладів.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч.3 ст. 106, ч.1 ст. 108, ст. 160, ст. 165, КАС України, суддя

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 16 листопада 2015 р., а саме надання документу, який підтверджує сплату судового збору, доказів укладання договору банківського вкладу від 18.02.15, копію платіжного документа про перерахування грошових коштів в сумі 145000 грн. або інші докази внесення грошових коштів, копію повідомлення про нікчемність правочину, докази реєстрації місця перебування чи місця проживання позивача..

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/3417/15-а та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.