Справа № П/811/552/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2015 рокусправа № П/811/552/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Знам'янці та Знам'янському районі Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі № П/811/552/15 за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Знам'янці та Знам'янському районі Кіровоградської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Знам'янці та Знам'янському районі Кіровоградської області (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску залишено без задоволення.

Позивач, вважаючи постанову суду першої інстанції такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції своїм рішення позбавив управління законного права на звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по єдиному внеску, що підлягає сплаті фізичними особами-підприємцями зі спрощеною системою оподаткування, у розмірі 3 156,20 грн.. Відповідачу були направлені вимоги № 74 від 06.02.2013р., № 250 від 03.05.2013р. та № 436 від 07.08.2013р.. Вказані вимоги були отримані особисто відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2, 3 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі, якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Верховний Суд України у постанові від 03 жовтня 2013 року у справі №21-359а/13 зазначив, що вимога про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є виконавчим документом, який підлягає виконанню ДВС, і при її наявності повторне звернення до суду про стягнення суми боргу за такою вимогою не допускається, оскільки є рішення з цього ж питання суб'єкта владних повноважень, ухвалене в межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що, виходячи з наявності прийнятої позивачем в межах власної компетенції вимог про сплату боргу № 74 від 06.02.2013р., № 250 від 03.05.2013р. та № 436 від 07.08.2013р. які є виконавчими документами, повторне звернення до суду про стягнення боргу не допускається.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування законної постанови суду відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі № П/811/552/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак