Справа № 2-а-4762/2011
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4762/2011
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р.Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихін С.В., заінтересовані особи: ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, про зміну способу та порядку виконання рішення суду, -

у с т а н о в и в:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихін С.В. звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист від 04.07.2012 року по справі № 2-а-4762/11, виданий Дніпровським районним судом м. Києва, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, щомісячну надбавку до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 07 грудня 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат. За повідомленням управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва встановлено, що бюджетні призначення на проведення компенсаційних виплат для забезпечення виконання судових рішень у Державному бюджеті на 2014 рік не передбачено. Посилаючись на положення ст.ст. 23, 48, 87 БК України державний виконавець зазначає, що рішення суду боржником не виконане самостійно з незалежних від нього причин, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для застосування до боржника штрафних санкцій, передбачених ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Посилаючись на положення ст. 7 вказаного закону та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», а також враховуючи, що згідно повідомлення УПФ у Дніпровському районі м. Києва від 19.12.2012 року №19922/08 управлінням проведено перерахунок і сума перерахунку становить 714,92 грн., державний виконавець просить змінити спосіб виконання рішення та стягнути з управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва на користь позивача заборгованість в сумі 714,92 грн.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, в поданні просив розглядати справу за його відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2011 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, щомісячну надбавку до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 07 грудня 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

16.07.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 04.07.2012 року по справі № 2-а-4762/11, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, щомісячну надбавку до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 07 грудня 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

З листа управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва від 19.12.2012 року №19922/08 вбачається, що позивачу здійснено нарахування надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в сумі 714,92 грн. Однак грошові кошти не виплачено у зв'язку з відсутністю фінансування.

Державний виконавець у своєму поданні про зміну способу та порядку виконання судового рішення, просить змінити спосіб і порядок виконання постанови суду в частині зобов'язання здійснити виплату надбавки до пенсії, та установити в цій частині спосіб виконання шляхом стягнення з управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва перерахованої доплати у розмірі 714,92 грн.

01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах, пов'язаних із соціальними виплатами, які мають зобов'язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звертатися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Проте, суд вважає, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. В даному випадку це відсутність коштів на рахунках територіального управління пенсійного фонду.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Проте, суд вважає, що державним виконавцем не було вжито заходів щодо встановлення відсутності коштів на рахунку у відповідача. Звертаючись до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду державний виконавець посилається лише на лист територіального управління пенсійного фонду без надання доказів, зокрема, розпорядження щодо здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення, доказів щодо наявності на розрахункових рахунках кошторисних призначень на виплату вказаних доплат до пенсії.

Крім того, державний виконавець просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій.

Відтак подання державного виконавця не підлягає до задоволення, оскільки, зокрема, наявні відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів. Задоволення подання призведе до зміни постанову суду по суті за відсутності на це у суду першої інстанції процесуальних повноважень.

Крім того, вирішуючи подання державного виконавця суд приймає до уваги, що відповідно до преамбули Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Згідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у справі «Кечко проти України» було зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 263 КАС України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Законом України «Про виконавче провадження», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихін С.В., заінтересовані особи: ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, про зміну способу та порядку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя -