Справа № 2а-1796/10/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2010-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2010 р. Справа № 2a-1796/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

при секретарі Бітківській Г.П.

за участю представників сторін:

від позивача- Комарницький Е.Г.

від відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі, вул. Грушевського, 18, м. Долина, Івано-Франківська область, 77503

до відповідача: Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, вул. Грюнвальдська, 18, м. Івано-Франківськ, 76000

про скасування постанови від 05.05.2010р. про накладення штрафу та розпорядження від 05.05.2010р. № 05-12/1773,-

ВСТАНОВИВ:

управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області (далі позивач) звернулося з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови від 05.05.2010р. щодо накладення штрафу та розпорядження від 05.05.2010р. № 05-12/1773.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач 05.05.2010 року протиправно, в супереч вимогам статті 87 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження виніс постанову про накладення штрафу та розпорядження про примусове виконання виконавчого листа №2-а-622 від 12.03.2010 року. Вважає, такі дії відповідача протиправним, оскільки позивач звертався до Долинського районного суду із заявою від 07.04.2009 року про отримання розяснення резулятивної частини рішення.

01.04.2010 року позивач звернувся до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про поновлення строку для добровільного виконання рішення до 08.04.2010 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав повністю. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що за невиконання без поважних причин рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії до позивача на підставі статей 5, 76, 87 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" 05.05.2010 року застосовано штраф в розмірі 340 гривень та винесено розпорядження № 05-12/1773 від 05.05.2010 року, яким повторно зобовязано управління ПФУ в Долинському районі виконати рішення суду. Зазначив, що державний виконавець не може вийти за межі наданих йому ОСОБА_2 повноважень. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.03.2009 року постанова Долинського районного суду по адміністративній справі за №2-а-622 набрала законної сили.

12.03.2010 року Долинським районним судом видано виконавчий лист № 2-а-622 за постановою Долинського районного суду від 12.03.2010 року.

ОСОБА_3 звернувся до відповідача з виконавчим листом за №2-а-622, виданим за наслідками розгляду вказаної адміністративної справи за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про перерахування пенсії. За вказаним виконавчим документом позивача зобовязано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.04.2009 року та виплатити недораховану суму пенсії.

26.03.2010 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, на підставі статей 3, 18, 24 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження, відкрито виконавче провадження за №18309329, якою позивачу надано строк для добровільного виконання рішення суду до 02.04.2010 року.

31.03.2010 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

01.04.2010 року позивач звернувся до відповідача з заявою про продовження терміну добровільного виконання рішення суду.

01.04.2010 року постановою старшого державного виконавця виконавчі дії відкладено та продовжено строк добровільного виконання до 08.04.2010 року. Дану постанову направлено позивачу супровідним листом №05-12/230 того ж дня.

Державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду в наданий для добровільного виконання строк, на підставі чого, у відповідності до статей 5, 76, 87 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" постановою від 05.05.2010 року про накладення штрафу до позивача застосовано штраф в розмірі 340 гривень.

У відповідності до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є обовязковість судових рішень.

Частина друга статті 14 Кодексу адміністративного судочинства визначає, що постанови та ухвали суду в адміністративних судах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Як встановлено в судовому засіданні постанова Долинського районного суду згідно частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства від 12.03.2010 року в адміністративній справі за 2-а-622 є такою, що набрала законної сили.

Стаття 258 Кодексу адміністративного судочинства України вказує підстави для звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання, згідно частини першої якої за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження.

Стаття 3 вказаного ОСОБА_2 встановлює, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим ОСОБА_2. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 3 цього ОСОБА_2 державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Виконавчий лист у вказаній адміністративній справі видано стягувачу ОСОБА_3 12.03.2010 року Долинським районним судом, виконавчий лист видано з дотриманням вимог статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України і він є виконавчим документом, на підставі якого здійснюється примусове виконання рішення суду.

Главою 8 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження встановлено порядок примусового виконання рішень судів у немайнових спорах.

Стаття 76 вказаного ОСОБА_2 встановлює загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, згідно яких після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього ОСОБА_2.

Стаття 87 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі. У відповідності до норм частини першої та третьої вказаної статті у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

Отже, як встановлено судом, відповідачем дотримано вимоги статей 76, 87 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження при накладенні на позивача 05.05.2010 року штрафу за невиконання рішення суду.

Судом встановлено, що позивач 19.04.2010 року на адресу Долинського районного суду надіслав заяву про відстрочення виконання постанови Долинського районного суду від 10.08.2010 року по справі №2-а-622/09. Крім того, позивач звернувся із заявою за №2749/06 від 07.04.2010 року до вказаного суду про розяснення постанови від 10.08.2010 року по справі №2-а-622/09.

Відповідно до статті 32 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим ОСОБА_2 права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторони, суд або інший орган, який видав виконавчий документ.

Як встановлено судом, державний виконавець 01.04.2010 року виніс постанову про відкладення виконавчих дій, якою надав позивачу термін для добровільного виконання до 08.04.2010 року.

Відповідно до частини 1 статті 33 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Згідно пункту 1 статті 35 ОСОБА_2 виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Суд зазначає, що звернення із заявою до суду, який видав виконавчий документ про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню у відповідності до статей 33, 35 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження належить до компетенції державного виконавця і є його правом, реалізація якого зумовлена наявністю встановлених законом обставин. Використання зазначених прав державного виконавця здійснюється за його рішенням, з метою виконання покладених на нього обовязків, щодо здійснення примусового виконання рішення суду. Аналогічним правом для звернення до суду із заявами про розяснення судового рішення, про відстрочку або розстрочку виконання, а також зміну способу і порядку виконання судового рішення наділені сторони виконавчого провадження, в тому числі боржник, яким є позивач. Використання даного права боржником ОСОБА_2 не визначено безумовною підставою для зупинення виконавчого провадження. Такі підстави визначені статтею 34 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження, а рішення про зупинення виконавчого провадження приймає державний виконавець за їх наявності у відповідності до статті 35 вказаного ОСОБА_2.

Статтею 34 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження встановлено обовязкові підстави для зупинення виконавчого провадження. Звернення до суду сторони виконавчого провадження із заявами про розяснення рішення та відстрочку статтею 34 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження не визначена як обовязкова підстава для зупинення виконавчого провадження. Відстрочка виконання рішення надається судом, який видав виконавчий документ, а тому її настання не покладає на державного виконавця обовязку прийняття рішення про зупинення виконавчого провадження.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що державному виконавцю не було доведено наявних обставин, які б ускладнювали виконання рішення або робили його неможливим, а самим державним виконавцем не було встановлено підстав для звернення до суду із заявою про розяснення судового рішення, що підлягає виконанню, а тому не було підстав для зупинення виконавчого провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем рішення суду не виконано в строк на його добровільне виконання, а посилання відповідача на наявність підстав для зупинення примусового виконання постанови Долинського районного суду від 10.08.2010 року в адміністративній справі за №2а-622/09 є необґрунтованим і судом до уваги не береться.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно постановою від 05.05.2010 року про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду до позивача застосовано штраф в розмірі 340 гривень.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова Долинського районного суду по адміністративній справі № 2а-622/09 а від 10.08.2009 року станом на час розгляду справи не виконана.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. В разі подання заяви про апеляційне оскарження судового рішення, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня складання її в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Суддя: Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі 26.05.2010 року.