Справа № 2-а-1191/2010
Суддя: Кочура О. О.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-1191/10р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року Новгород-С-івсрський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Новгород-Сіверський в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі

Чернігівської області

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги

«Дітям війни»

ВСТАНОВИВ:

06.12.2010 року ОСОБА_2, звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він є дитиною війни та згідно зі ст.6 Закону У країни Про соціальний захист дітей війни має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, дія якої в 2010 році не була зупинена жодним законом, тому просить визнати дії відповідача щодо нарахування і виплати йому державної соціальної допомоги як дитині війни за червень-листопад 2010 року неправомірними та стягнути на її користь невиплачену державну соціальну допомогу за червень-листопад 2010 року, до набрання сили постановою суду.

Ухвалою судді Новгород-Сіверського районного суду, Чернігівської області від 06.12.2010 року адміністративний позов ОСОБА_2, до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» в частині вимог за періоди з 01.06.2010 року по 06.06.2010 року, залишено без розгляду.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, в адміністративному позові міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність, а представник відповідача у судове засідання не зявився ніяких письмових клопотань та заперечень протни позову від нього не надходило, суд виходячи з положень ч.4 ст.122 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи адміністративного позову та інші матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені цим Законом.

Відповідно чинної редакції ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Верховною Радою України в 2010 р. не приймались закони, якими зупинялась на 2010 р. дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», або іншим чином обмежувалась її дія.

Суд погоджується з позивачкою про те, що для визначення розміру надбавки до пенсії за ст.6 Закон України „Про соціальний захист дітей війни підлягає застосуванню абзац 1 ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, суд враховує, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (ч.2 ст.22 Конституції) чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (ч.3 ст.22 Основного Закону). У Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 р. № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що згідно зі статтею 22 Конституції конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ч.2), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ч.3). Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинстві України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншої правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд знаходить, що відповідач порушив норми права, які регулюють спір правовідносини за період з 06.06.2010 року по 06.12.2010 року тому його дії щодо відмови нарахувати виплатити пенсію позивачу, як дитині війни, з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розмірі встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період 06.06.2010 року по 06.12.2010 року слід визнати протиправними.

Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 21, 105, 162 КАС України, в разі визнання дії протиправними, суд повинен відповідача зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії, урахуванням її підвищення відповідно до закону, а не стягувати конкретні суми пенсії, за конкретні періоди, а в даному випадку позивачка просить захисти її права, як дитини війни щодо отримання вказаного підвищення до пенсії шляхом стягнення невиплаченої соціальної допомоги, суд вважає з можливе виходячи з ч.2 ст.11 КАС України, з метою повного захисту прав позивача, вийти за межі вимог і захистити права позивача шляхом зобовязання відповідача провести перерахунок та виплат пенсії, з урахуванням її підвищення відповідно до закону, а не шляхом стягнення невиплаченої соціальної допомоги, та у звязку з цим задовольнити позов частково.

З Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути 3 грн. 40 коп. відшкодування судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч.1 ст.28 Закону Україні «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 21, 49. 51, 99, 100. 105, 122, 158- 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України. -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області в частині стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» за період з 06.06.2010 року по 06.12.2010 року - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області щодо відмови нарахувати і виплатити пенсію ОСОБА_2, як дитині війни, з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 06.06.2010 року по 06.12.2010 року - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2, як дитині війни, з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 06.06.2010 року по 06.12.2010 року, з урахуванням фактично виплачених коштів.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3 грн. 40 коп. у відшкодування судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якшо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О.Кочура