Справа № 826/10715/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П.,Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві до Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червня 2015 року, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»» в якому просить стягнути податковий борг з Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (надалі - відповідач) шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 4 266 389,78 грн.

Позов обґрунтовано наявністю у Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» податкового боргу у розмірі 4 266 389,78 грн., що складається із заборгованості з земельного податку, податку на прибуток, з податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 серпня 2015 року у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Комунальний заклад «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (), знаходиться за адресою: 02660, м. Київ, острів Передмістна Слобідка. Як платник податків та зборів зареєстрований у Державній податковій інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві з 01.08.1996 року за №06676 згідно довідки про взяття на облік платника податків №14008/14/29-06676 від 17.09.2009 року.

З наданих позивачем доказів вбачається, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 4 266 389,78 грн.

Судом встановлено, що вказаний податковий борг виник у зв'язку із самостійно поданою податковою звітністю та несплати коштів у строки встановлені податковим законодавством, а саме: декларація з податку на додану вартість №4 від 17.03.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 428,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 16.04.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 3 960,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 16.05.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 154,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 19.06.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 5 500,00грн.; декларація з податку на додану вартість №8 від 16.07.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 406,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 241,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 17.09.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 519,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 17.10.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 3 603,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 18.11.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 807,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 16.12.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 2 530,00грн.; декларація з податку на додану вартість №3 від 18.02.2015 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 687,00грн.; декларація з податку на додану вартість № від 19.03.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 873,00грн.; декларація з податку на додану вартість №95 від 16.04.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 420,00грн.; декларація по земельному податку з юридичних осіб № від 20.01.2014 самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 17 601.00грн.; уточнююча декларація по земельному податку з юридичних осіб № від 28.08.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 16 952,00грн.; декларація по земельному податку з юридичних осіб № від 20.02.2015 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 508 670грн.

Також, 15.09.2008 податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати за землю ( земельного податку, орендної плати за землю) відповідача за період з 01.01.2006 по 30.06.2008 року за результатами якої складено акт №3554/23-0222/219.

За результатами перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення з земельного податку з юридичних осіб від 26.09.2008 №/0 в якому визначено суму грошового зобов'язання в розмір 4 167268, 34 грн.

Зазначене податкове повідомлення - рішення оскаржувалось в судовому порядку до Окружного адміністративного суду міста Києва, справа 2/430, Постановою від 08.04.2009 у задоволені позову відмовлено. Київський апеляційний адміністративний суд виніс 19.11.2014 Ухвалу по справі 2-а-11095/08, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення Постанову без змін.

Позивачем 19.11.2014 проведено камеральну перевірку Відповідача з питання повноти і своєчасності зарахування до бюджету плати за землю за період 01.07.2012 - 30.08.2014 року за результатом якої складено акт №7780/26-53-15-04-09/02221219.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення з земельного податку з юридичних осіб від 10.12.2014 № в якому визначено суму грошового зобов'язання в розмір 5 440, 73 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку оскаржене не було, тому нарахована сума є узгодженою і підлягає сплаті до Державного Бюджету.

Податковим органом було проведено камеральні перевірки податкової звітності з податку на прибуток відповідача за результатами яких: 24.11.2014 складено акт №7960-15/26-53-15-02-19, винесено податкові повідомлення-рішення з податку на прибуток від 08.12.2014 № визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 170,00 грн., № сума грошового зобов'язання становить 680,00 грн.; 20.02.2015 складено акт №1377-15/26-53-15-03, винесено податкове повідомлення - рішення № від 10.03.2015 на суму зобов'язання в розмірі 1020,00грн.;

Винесенні податкові повідомлення - рішення не оскаржувались, нарахована сума є узгодженою і підлягає сплаті.

Позивачем проведено перевірку своєчасності подання платіжного доручення до установи банку по сплаті податку на додану вартість відповідача: 24.02.2014 складено акт № 878-15/02221219 та винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від11.03.2014 № визначено суму грошового зобов'язання 1 472,73грн., 16.05.2014 складено акт № 2686-15/02221219, винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 30.05.2014 № сума зобов'язання 300,00грн.; 24.06.2015 складено акт № 3697-15/02221219 винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 16.07.2014 № сума зобов'язання 200,00грн.; 19.08.2014 складено акт № 4927-15/02221219, винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 05.09.2014 № сума зобов'язання 200,00грн.; 26.01.2015 складено акт № 553-15/02221219, винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 13.02.2015 № сума зобов'язання 996,93грн.;

Зазначені податкові повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржені, нарахована сума є узгодженою і підлягає сплаті до Державного Бюджету.

Загальна сума заборгованості відповідача згідно облікових карток платника податків , на день звернення становить 4 266 389, 78грн.: 1 472,73 грн. ППР від 11.03.2014 № + 4 428,00грн. декларація від 17.03.2014 № + 3 960,00 грн. декларація від 16.04.2014 № + 4 145,00 грн. декларація від 16.05.2014 № + 300,00 грн. ППР від 30.05.2014 № + 5500,00грн. декларація від 19.06.2014 № + 4 406,00 грн. декларація від 16.07.2014 №8 + 200, 00 грн. ППР від 16.07.2014 № + 4 241,00 грн. декларація 19.08.2014 № + 200, 00 грн. ППР від 05.09.2014 № + 4519, 00 грн. декларація від 17.09.2014 № + 3 603, 00 грн. декларація від 17.10.2014 № + 1 807, 00 грн. декларація від 18.11.22548 + 2530, 00 грн. декларація від 16.12.2014 № + 1 687,00 грн. декларація від 18.02.2015 №3 + 996, 93 грн. ППР від 13.02.2015 № + 1 873, 00 грн. декларація від 19.03.2015 № + 4 420, 00 грн. декларація від 16.04.2015 №95 + 4 244, 25 грн. пеня + 17 601, 56 грн. декларація від 20.01.2014 № + 16 952, 86 грн. уточнююча декларація від 28.08.2014 № + 4 167 268, 34 грн. ППР від 26.09.2008 №/0 + 5 440, 73 грн. ППР від 10.12.2014 № + 1 508, 67 грн. декларація від 20.02.2015 №+ 1 888, 53 грн. пеня + 170, 00 грн. ППР від 08.12.2014 № - 3, 82грн. переплата 1 020, 00 грн. ППР від 10.03.2015 №.

З метою погашення податкового боргу, Державна податкова інспекція у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві направило на адресу Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» податкову вимогу №1/3396 від 06.12.2010, яку вручено 21.07.2011.

Інших доказів здійснення будь-яких заходів щодо стягнення податкового боргу, контролюючим органом під час розгляду справи не надано.

Відповідно до підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з абзацом другим підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

Так, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази щодо винесення контролюючим органом другої податкової вимоги, що є порушенням пункту 6.2.3 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та свідчить про неузгодженість податкових зобов'язань платника.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, Глава 9 Розділу ІІ якого визначає новий порядок погашення податкового боргу платників податків.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, норма статті 59 Податкового кодексу України про направлення лише однієї податкової вимоги не може бути поширена на правовідносини щодо направлення податкових вимог відповідачеві, оскільки вони виникли до набрання ним чинності.

Натомість, на момент звернення позивача до суду із позовом про стягнення податкового боргу діяв Податковий кодекс України, згідно з пунктом 95.2 статті 95 якого стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

При цьому, Податковий кодекс України не містить положень про те, що формування та направлення платнику податків до 01.01.2011 лише першої податкової вимоги відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є достатньою підставою для стягнення податкового боргу.

Таким чином, оскільки позивачем не було дотримано порядок направлення податкових вимог, визначений Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», він мав направити податкову вимогу за правилами, визначеними Податковим кодексом України.

Жодних податкових вимог відповідного до нового Податкового кодексу України починаючи з 2011 по 2015 рік на адресу відповідача не надходило, хоча позивач вказує на заборгованість відповідача перед бюджетом у зв'язку з неналежною сплатою податків у 2014, 2015 роках.

Отжу, суд першої інтанції врахував надані позивачем докази направлення податкових повідомлень-рішень, але разом з тим, зазначені докази не спростовують висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що податковим органом не надсилалося на адресу Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» податкові вимоги згідно вимог Податкового кодексу України.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо безпідставності та не обґрунтованості позовних вимог, а відтак спірна постанова є правомірною та такою, що прийнята в рамках повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Крім цього, відповідно до правил ст. 94 КАС України, ч. 6 ст. 186 КАС України та ст. ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI колегія суддів вирішує питання про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо оскаржується судове рішення, прийняте після 01 вересня 2015 року, за результатами вирішення позовної заяви, поданої до 01 вересня 2015 року - застосовується нова ставка за подачу апеляційної скарги, яка, однак обчислюється від розміру судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви відповідно до Закону України "Про судовий збір" в редакції від 19.09.2013 року, та сумі мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2014 року.

Тобто загальна сума до сплати при подачі апеляційної скарги становить - 5 359, 20 грн, який належить стягнути з Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві ( адреса: 02094, бульвар Верховної Ради, 24 - б, м. Київ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 359, 20 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 03 листопада 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 29 жовтня 2015 року.

.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.