Справа № 2-а-3986/11
Суддя: Шикеря І. А.
Дата ухвалення: 2012-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

14.06.201 1 року судця Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайську Миколаївської області (надалі УПФ), в якому просив визнати дії УПФ неправомірними, щодо відмови підвищити пенсію як дитині війни на 30% відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зобов'язати УПФ виплатити йому підвищення до пенсії, як дитині війни у межах 6-ти місячного строку позовної давності у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України від 9 липня 2003року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до Закону України від 18 листопада 2004року «Про соціальний захист дітей війни», та зобовязати УПФ надалі виплачувати йому як дитині війни державну соціальну допомогу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" належить до соціальної групи "діти війни" та має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії, як то передбачено ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", проте відповідач не зважаючи на це не в повному обсязі виплачує йому щомісячну державну соціальну допомогу, в зв'язку з чим, він звернувся до суду із зазначеним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак на адресу суду представником відповідача було направлено лист з проханням розглядати справу у відсутність представника УПФ, а також заперечення, в яких остання вказано, що розмір міїгімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати 30% надбавки до пенсії, законодавчо не визначений; застосувати мінімальний розмір пенсії за віїсом, встановлений абзацом першим ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) не можна, оскільки він застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з вказаним Законом. Крім того, ст. 6 Закону України «Про соціальний захисти дітей війни» від 18.11.2004р. не визначено, який орган та за рахунок яких коштів та джерел і в якому процедурному порядку здійснюється призначення та виплата пенсій. Тому органи Пенсійного фонду в своїй діяльності керуються постановою Кабінету Міїіістрів України від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008р., та проводять виплату підвищення до пенсії «дітям війни» в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з цього відсутні підстави для зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайську Миколаївської області провести перерахунок пенсії та забезпечити її виплату позивачеві.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України, у разі якщо клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши заяви сторін та письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач має статус «дитини війни».

Відповідно до ст. 6 Закону «дітям війни» пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. З Закону державні соціальні гарантії «дітям війни», встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

В запереченнях відповідач вказує, що у 2010р. доплата позивачеві як дитині війни проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008 року. В пункті 8 зазначеної постанови передбачено, що дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірах: з 22.05.2008 року - 48,10 грн., з 01.07.2008 року - 48,20 грн. з 01.10.2008 року-49,80 грн.

Таким чином, відповідно до даної постанови з січня 2009 року по теперішній час позивачеві проводилася доплата до пенсії в розмірі 49.80 грн.

Згідно з положенням ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення у 2009р. повинен здійснюватися в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Що стосується твердження відповідача з приводу того, що підстави для задоволення позову відсутні у зв'язку з тим, що визначений Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком повинен застосовуватися виключно для розмірів пенсії, призначеної згідно з вказаним

законом, то юно не може бути судом взяте до уваги, так як відповідно до ч.9 ст. 8 ЦГЖ України забороняй відмова в розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, неясності, суперечливості законодавства, що регуг спірні відносини.

Отже, факт відсутності визначення та врегулювання на законодавчому рівні питання визначення величі мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлі статус дитини війни, не може бути підставою для позбавлення позивача визначених державою соціальї гарантій та підтримки ж дитини війни.

Згідно з ч.7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, < застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону і виходять із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На час розгляду справи розмір мінімальної пенсії за віком, визначений лише ст. 28 Закону України «Г загальнообов'язкове пенсійне страхування», згідно якого мінімальна пенсія за віком дорівнює прожиткове мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ст.2 ч.І Закону України «Г прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмі мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Крім того, суд вважає безпідставним твердження відповідача щодо невизначеності на законодавчому рі питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, жі мак статус дитини війни.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України 1.03.2002 р., Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, на який покладено обов'я: щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обс фінансування та виплату пенсій. Діє Пенсійний фонд України через свої місцеві органи.

До органів Пенсійного фонду України входить й Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайсь Миколаївської області.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплат до пенсії, яка передбачена Законом Украї «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на відповідача.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача здійснювати нарахування виплату допомоги у майбутньому, то вони є необгрунтованими, оскільки компетенція суду не розповсюджуєп на правовідносини, які не існуют ь на теперішній час, отже, дані вимоги задоволен ню не підл я гають.

Керуючись ст.сг. 2,7,8,9,10,11,12,70,71,159,160,161,162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовол ьнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївсьі області по невиплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбаченого Законом України від листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 грудня 2010 року по 31 травня 2011 рої

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Миколаївської обла< перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни, 01 грудня 2010 ро по 31 травня 2011 року у розмірі 30 відсапав мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч. 1 сг. 28 Закої України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до Закої України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням виплачених сум вказав допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційної адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів дня отримання копії постанови.

Суддя