Справа № 826/11960/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 внутрішніх справ України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2015 року , -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_2 від 27.04.2015 року та зобов'язання надати відповідь на заяву ОСОБА_2 від 27.04.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні оскаржуваної постанови.

Позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 27.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 внутрішніх справ України із заявою в якій просив: перевірити чи згідно встановленої форми обставини (факти), повідомлені заявником про вчинене кримінальне правопорушення, що мало місце 20.04.2015 року фіксувалися протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, зокрема, чи відображені всі відповіді на запитання (сім пунктів), які зазначені в протоколі 21.04.2015 року (час: 00 год. 10 хв. - 02. год. 00 хв.); чи зобов'язаний слідчий (оперативний черговий) обов'язково діяти відповідно до наказу ОСОБА_3 внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події та положень про комісії» від 19.11.2012 року №1050; чи є виявлення з зазначених заявником обставин, які будуть підтверджені показаннями ОСОБА_2, ознак кримінального правопорушення та обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Також заявник просив з метою особистого викладення аргументів, викликати його та не направляти письмову відповідь поштою, а повідомити по контактному телефону, коли та в якому кабінеті можливо отримати відповідь під розпис.

Дана заява була зареєстрована в приймальні громадян ОСОБА_3 внутрішніх справ України під реєстраційним номером Ф-2190 від 27.04.2015 року, проте станом на момент розгляду спору відповідь позивач не отримав, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 20 вказаного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»).

Обов'язки органів державної влади, щодо розгляду заяв чи скарг встановлені ст. 19 Закону.

Так, органи державної влади в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина.

Порядок розгляду звернень громадян в системі ОСОБА_3 внутрішніх справ України встановлений Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі ОСОБА_3 внутрішніх справ України, затвердженим Наказом МВС України від 10.10.2004 року №1177 (надалі - Положення).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Положення письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю, реєстрації та первинному розгляду з метою визначення їх належності до компетенції органів внутрішніх справ та призначення за ними конкретного виконавця.

Згідно з п. 4.5. Положення громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів внутрішніх справ, має права, визначені ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» (393/96-ВР ).

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді ( п. 4.6. Положення)

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, вжиті органом внутрішніх справ, у межах його компетенції, для захисту конституційних прав громадян.

Підпунктом 5.3 Положення встановлено, що у разі направлення звернення для перевірки й прийняття рішення до підвідомчих органів внутрішніх справ термін розгляду такого звернення обчислюється з дня надходження його до органу внутрішніх справ вищого рівня й закінчується днем надання відповіді тим органом внутрішніх справ, який його розглядав по суті. В інших випадках термін розгляду звернень громадян обчислюється від дня їхньої реєстрації.

Про пересилання звернення до іншого органу внутрішніх справ необхідно обов'язково інформувати автора звернення.

Вказана норма Положеня кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2015 року позивач звернувся до ОСОБА_3 внутрішніх справ України із заявою, яку зареєстровано за вх. №Ф-2190.

Розгляд звернення ОСОБА_2 заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 доручено Головному управлінню ОСОБА_3 внутрішніх справ України в м. Києві.

Однак, матеріали справи не містять доказів інформування позивача про пересилання його звернення до Головного управління ОСОБА_3 внутрішніх справ України в м. Києві, як і не містять доказів надання позивачу будь-якої відповіді на звернення.

Вказаний факт не спростовано представником апелянта, а ні в апеляційній скарзі, а ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що доручення розгляду звернення позивача іншому структурному підрозділу свідчить про відсутність з боку апелянта бездіяльності, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідач не виконав вимог законодавства стосовно обов'язкового повідомлення автора звернення про пересилання його звернення.

Крім того, відповідно до п. 4.1. Положення керівники органів внутрішніх справ та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників органів внутрішніх справ на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з'ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству.

Безпосередні виконавці при здійсненні перевірок за зверненнями обов'язково спілкуються з їх авторами, з'ясовують усі порушені питання та обставини, детально вникають в їх суть, вживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, апелянтом, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено і матеріали справи не містять доказів вжиття необхідних заходів для забезпечення розгляду звернення позивача та надання відповіді ОСОБА_2 по суті звернення або стосовно пересилання звернення до іншого органу внутрішніх справ, що в свою чергу підтверджує бездіяльність відповідача при розгляді звернення.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 внутрішніх справ України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.