Справа № 804/9875/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 р. Справа № 804/9875/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - ОСОБА_1
представник відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДКОМ-ФОРТ» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними рішень, карток та їх скасування,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДКОМ-ФОРТ» до Дніпропетровської митниці ДФС, з вимогами:
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС №110100000/2015/200026/1 від 09.02.2015р., №110100000/2015/200027/1 від 10.02.2015р., №110100000/2015/200031/1 від 13.02.2015р., №110100000/2015/200034/1 від 18.02.2015р. про коригування митної вартості товару;
Ухвалою суду від 03 вересня 2015 року провадження по справі зупинялось до 06 жовтня 2015 року, для можливості надання позивачем додаткових пояснень та доказів по справі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача позов не визнав, надав до суду письмові заперечення в обґрунтування яких зазначено, що документи подані позивачем до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а тому картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів прийняті митним органом правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відносини, пов'язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Судом встановлено, що 17 вересня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДКОМ-ФОРТ» (далі ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ», або позивач), (Покупець) укладено Контракт на поставку продукції «цитрусові свіжі: мандарини сорт Ortanigue - гібрид апельсина та танжерина, врожаю 2014 року» №2827-NE/BF з BROS SEKTOS «NEA EXSERUT» S.A., Греція (Продавець), згідно п.1.1, 1.2. якого Продавець зобовязується поставити товар, а Покупець прийняти його на умовах зазначених у цьому Контракті. Поставлений товар повинен бути виготовлений і поставлений партіями у повній відповідності до вимог, на умовах і по цінам, вказаним в Додатках і Спецефікаціях до цього Контракту, які є його невід'ємною частиною.
Згідно зі специфікаціями № 9 від 05.02.2015р., №10 від 05.02.2015р., №11 від 09.02.2015р. та №12 від 12.02.2015р. до зазначеного контракту. Умова поставки - FCA Скідра, Греція (Інкотермс - 2010). Оплата відбувається протягом 10 днів від дати митного оформлення товару заявлена позивачем відповідно до статті 58 МКУ за основним методом визначення митної вартості (за ціною угоди) на рівні 0,71 дол. США/кг.
Для здійснення митного оформлення товару, позивачем протягом лютого 2015 року надані до Дніпропетровської митниці ДФС (далі або відповідач) електронні митні декларації: №110100000/2015/202600, №110100000/2015/202692, №110100000/2015/202963, №110100000/2015/203315, з наданням необхідних документів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним (першим) методом та додаткові документи, а саме:
1) декларації митної вартості з додатковим аркушем А (відповідно до якої складовими митної вартості зазначені ціна товару, витрати на транспортування до кордону України, витрати на страхування), з документами, що підтверджують числові значення (перелічені у гривнях);
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) № 2827-NFJBF від 17.09.2014 із додатковими угодами до нього, специфікації № 9 від 05.02.2015, №10 від 05.02.2015, №11 від 09.02.2015 та№12 від 12.02.2015;
3) рахунки-фактури (інвойси) №60 від 05.02.2015, № 63 від 06.02.2015, №67 від 09.02.2015; №74 від 14.02.2015. Оплата здійснюється протягом 10 днів від дати митного оформлення товару в Україні, отже на момент митного оформлення оплата проведена не була та відповідно були відсутні платіжні документи;
4) транспортні (перевізні) документи:
- договір комісії № 1209/7 від 12.09.2014 року, укладений між ТОВ «АТБ-маркет» (Комітент) та Позивачем (Комісіонер), відповідно до умов якого комісіонер (Позивач) зобовязується за дорученням комітента (ТОВ «АТБ-маркет») за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі договори перевезення, проте п.3.5. зазначеного договору комісії також встановлено, що Комітент (ТОВ «АТБ-маркет») вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях);
- договір перевезення вантажу № 643 від 01.04.2013 року, укладений між ТОВ «АТБ-маркет» (Клієнт) та ПП «Транс Логістик» (виконавець);
- договір перевезення вантажу № 01/04 від 01.04.2013 року, укладений між ПП «Транс Логістик» (Замовник) та ПП «Топаз-Транс» (Виконавець). На підтвердження здійснення перевезення вантажу ПрАТ ПП «Топаз-Транс» надано CMR №0001597 від 14.02.2015 про перевезення вантажу з м. Скідра, Греція до м. Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом № 74 від 14.02.2015, транспортний засіб АВ5664ВО/АВ5848ХР;
А також документи, що містять відомості про вартість перевезення:
- заявки на перевезення № Доп від 26.01.2015 року, № Доп від 26.01.2015року, № Доп від 05.02.2015 року, № Доп від 10.02.2015 року (відповідно до яких перевезення вантажу здійснюється з Греції до України);
- калькуляція витрат на доставку вантажу № 09/02-05 від 09.02.2015 року, відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR № 097284 від 02.02.2015), разом з експедиторськими послугами склали 43 333,33 грн.;
- калькуляція витрат на доставку вантажу № 10/02-05 від 10.02.2015 року, відповідно до якої транспортні витрати вій м. Скідра, Греція бо кордону України (CMR № 097142 від 06.02.2015), разом з експедиторськими послугами склали 43 333,33 грн.;
- калькуляція витрат на доставку вантажу № 13/02-05 від 13.02.2015 року, відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR № 333645 від 09.02.2015), разом з експедиторськими послугами склали 43 333,33 грн.;
- калькуляція витрат на доставку вантажу № 18/02-05 від 18.02.2015 року, відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR №0001597 від 14.02.2015), разом з експедиторськими послугами склили 43 333,33 грн.;
5) копія імпортної ліцензії, не надавалась, оскільки не підлягає ліцензуванню;
6) заявки на страхування № 96 від 05.02.2015 та №99 від № 101 від 09.02.2015, № 110 від 17.02.2015 та договір на страхування 043.0647415.254 від 26.09.2014.
Також, позивачем за власним бажанням були надані додаткові документи: комерційна пропозиція від 20.01.2015, прайс-листи періодами дії 02.02.2015 - 08.02.2015, 06.02.2015 -09.02.2015, 09.02.2015 - 15.02.2015, листи виробника від 05.02.2015, 09.02.2015, 14.02.2015, декларації виробника, висновки про вартісні характеристики товару експерта Дніпропетровської ТПП №Г0-430 від 09.02.2015, №ГО-436/2 від 10.02.2015, №ГО-477 від 13.02.2015, №ГО-538/2 від 18.02.2015.
Відповідач шляхом надіслання на адресу декларанта електронних повідомлень проінформував, що в наданих до митного оформлення документах по транспортним витратам містяться наступні розбіжності:
1. На підтвердження вартості перевезення партії товару «мандарини», ввезеної ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» за зовнішньоекономічним контрактом №2827-NE/BF від 17.09.2014, до митного оформлення декларантом надано, заявку на перевезення та договір перевезення №643 від 01.04.2013, укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логістик». Укладання договору перевезення іншим підприємством, ніж Покупець не передбачено міжнародними комерційними термінами «Інкотермс-2010» за заявленими умовами поставки та зовнішньоекономічним контрактом №2827-NE/BF від 17.09.2014. Враховуючи зазначене, наданий до митного оформлення договір перевезення №643 від 01.04.2013, укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логістик» та повязані з ним договори перевезення №01/04 від 01.04.2013 (ПП «Транс Логістик» - ПП «Топаз Транс») не можуть бути використані для підтвердження транспортної складової митної вартості товару, імпортованого ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» за зовнішньоекономічним контрактом №2827-NE/BF від 17.09.2014.
2. До митного оформлення надано заяву на страхування із зазначенням страховки, а в калькуляції витрат на доставку вантажу відсутня інформація про страхування, також рахунок - проформа від перевізника ПП «Транс Логістик», що надані ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (наголошуємо, що отримувачем та власником вантажу є ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ»). В договорі на перевезення № 643 від 01.04.2013 п.3.1 зазначено, що вартість послуг виконавця розраховується як сума вартості послуг третіх осіб залучених виконавцем для здійснення перевезення та фіксованої екпедиційної винагороди 400 грн. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65, собівартості перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо повязані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У п.29 підп.8 зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, повязані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нероздільної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (ч.4, ч.10 ст.58 МКУ та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.
3. У комерційній пропозиції від 20.01.2015 відсутня цінова пропозиція щодо заявленого товару (вказані лише кількісні показники пропозиції).
4. У наданому до митного оформлення висновку містяться посилання лише на Інтернет - сайті www.alibaba.com, що є онлайн платформою для бізнесу, провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет - сайті www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною біржовою організацією у відповідності до ст. 53 МКУ; дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо.
5. У додатку від 02.12.2014 №2 до зовнішньоекономічного контракту від 17.09.2014 2827-NE/BF внесено зміни до п.2.1 контракту та вказана орієнтована сума контракту 1000 000 дол. США та оплата може здійснюватися яку ЄВРО так і дол. США, але раніше цей контракт був у ЄВРО.
Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка * була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Отже, Митним Кодексом України чітко визначений перелік документів, який митний орган може додатково витребувати у декларанта. Також встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право витребування додаткових документів.
Такою умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 2. ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів та зборів.
У рішеннях про коригування митної вартості митний орган зазначив про необхідність надання наступних документів:
- за наявності - інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, що стосуються виконання контракту;
- виписку з бухгалтерської документації.
Проте, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що вказані документи були відсутні у позивача з об'єктивних причин: по - перше: оплата за товар відповідно до умов контракту відбувається протягом 10 днів віддати митного оформлення, тому на момент митного оформлення оплата ще не мала бути здійснена, отже і платіжні документі, що підтверджують оплату відсутні; по - друге: оплата декларантом комісійних, посередницьких послуг щодо виконання контракту не передбачена, тому не може бути рахунків про її сплату; по - третє: виписку з бухгалтерської документації надати було неможливо, оскільки в бухгалтерському обліку ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» на момент митного оформлення ще не відбулись зміни: товар не оприбутковано, оплата не відбулась.
Таким чином, митним органом були свідомо витребувані документи, які не могли бути в наявності у позивача та які не підтверджують митну вартість товару, отже і не могли бути умовою для визнання заявленої позивачем митної вартості.
В звязку з цим митним брокером позивача було надано листи про те, що можливість надання у 10 - денний термін додаткових документів або пояснень відсутня.
Для того, щоб відповідач здійснив митне оформлення товару та випустив його у вільний обіг (з метою уникнення збитків, які могли виникнути через затримку митного оформлення товару, викликану незгодою позивача з визначеною відповідачем митною вартістю товару), позивач відповідно до ч. 7 ст. 55. ст. 305, п. 1 ст. 306, п. 2 ч. 1 та ч. 12 ст. 309, п. 2 ч. 2 ст. 310, ст. 313 Митного кодексу України сплатив митні платежі (податок на додану вартість) згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом та надав відповідачу фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення на рахунок відповідача грошової застави у розмірі вищезазначених різниць (підтвердженням вищезазначеної сплати митних платежів та надання фінансової гарантії є факт здійснення відповідачем митного оформлення товару згідно з вантажними митними деклараціями №110100000/2015/202614 від 09.02.2015, №110100000/2015/202706 від 10.02.2015, №110100000/2015/202976 від 13.02.2015, № 110100000/2015/203323 від 18.02.2015, оформленими у вигляді електронного документу відповідно до ч. 1. та ч. 2 ст. 257 Митного кодексу України.
Суд вважає доводи відповідача є безпідставними з огляду на наступне.
Так, щодо зазначеної митним органом підстави, що наданий до митного оформлення договір перевезення №643 від 01.04.2013, укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логістик» та повязані з ним договори перевезення №01/04 від 01.04.2013 (ПП «Транс Логістик» - ПП «Топаз Транс») не можуть бути використані для підтвердження транспортної складової митної вартості товару, імпортованого ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» за зовнішньоекономічним контрактом №2827-NE/BF від 17.09.2014.
Згідно Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, що затверджений Наказом Міністерства фінансів від 30.05.2012 №651, у графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» при декларуванні товарів, що переміщуються за зовнішньоекономічним договором (контрактом) та пов'язаним з ним договором комісії, укладеним між резидентами, у графі зазначаються відомості про комісіонера, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт), і вчиняється запис: «Див. доп.», а в доповненні наводяться відомості про комітента.
В доповненні до графи 9 Митних декларацій № 110100000/2015/202614 від 09.02.2015р., № 110100000/2015/202706 від 10.02.2015р. № 110100000/2015/202976 від 13.02.2015р., № 110100000/2015/203323 від 18.02.2015р., за якими здійснене митне оформлення оцінюваних партій товару, наведені відомості про ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», як комітента, а в графі №44 зазначені дані про договір комісії між резидентами - ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» №1209/7 від 12.09.2014 та специфікацій до нього № 9NE від 05.02.2015, № 10NE від 05.02.2015, № 11NE від 09.02.2015№ 12NE від 12.02.2015.
Відповідно до пункту п. 3.5. договору комісії №1209/7 від 12.09.2014 Комітент (ТОВ «АТБ-МАРКЕТ») вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях).
Подання ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» до митного оформлення перевізних документів, оформлених комітентом, свідчить про погодження ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» замовлення комітентом послуг третіх осіб, необхідних для виконання комісійного доручення.
Окрім висловлених митним органом заперечень щодо неправомірності укладення договору перевезення ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», митним органом не було встановлено, що перевізні документи не ідентифікуються з оцінюваною партією товару, а отже, факт надання позивачем необхідних транспортних документів, відповідачем не спростований.
Посилання митного органу у рішеннях про коригування митної вартості товару про неможливість прийняття всіх наданих під час митного оформлення документів з тих підстав, що укладання договору перевезення іншим підприємством, ніж покупець не передбачено Міжнародними комерційними термінами «Інкотермс-2010», не має правового обґрунтування, оскільки у Міжнародних комерційних термінах «Інкотермс-2010» вказано прямо протилежне.
Так, у вступі до Міжнародних комерційних термінів «Інкотермс-2010» «Пояснення термінів, які використовуються в правилах Інкотермс 2010» зазначається наступне: «Як і у правилах Інкотермс 2000, обовязки продавця та покупця представлені у дзеркальному вигляді, відображаючи у колонці А - обовязки продавця в колонці В - обовязки покупця. Ці обовязки можуть виконуватися особисто продавцем чи покупцем, а іноді, відповідно до умов контракту (договору) чи закону, що застосовується, через посередників, таких як перевізники, експедитори чи інші особи, призначені продавцем чи покупцем, для виконання конкретних завдань.
Правила Інкотермс здебільшого описують завдання, витрати та ризики, повязані із поставкою товару від продавців до покупців. Правилами Інкотермс врегульоване розподілення взаємних зобовязань виключно між продавцем та покупцем. Якщо відповідно до визначеної сторонами договору умови постачання Інкотермс, певне зобовязання покладено на одну сторону договору, відповідно, цього зобовязання немає у іншої сторони. Отже, обовязок укладання договору перевезення за умовою FCA за рахунок покупця перш за все вказує про відсутність обовязку нести витрати на перевезення у продавця, але не забороняє покупцю організувати перевезення товару через залучення інших осіб, зокрема, і на підставі відносин комісії.
Відповідно до умов укладеного ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» зовнішньоекономічного контракту, за яким здійснено постачання оцінюваної партії товару, правом, що регулює цей контракт визначено матеріальне право України. В свою чергу діючим законодавством України передбачена можливість укладання будь-яких договорів на підставі угод комісії.
Також стосовно ствердження відповідача про те, що до митного оформлення позивачем надано заяву на страхування із зазначенням страховки, а в калькуляції витрат на доставку вантажу відсутня інформація про страхування, також рахунок - проформа від перевізника ПП «Транс Логістик», що надані ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та в договорі на перевезення № 643 від 01.04.2013 п.3.1 зазначено, що вартість послуг виконавця розраховується як сума вартості послуг третіх осіб залучених виконавцем для здійснення перевезення та фіксованої експедиційної винагороди 400 грн., а тому плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нероздільної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (ч.4, ч.10 ст.58 МКУ та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем, - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення товару на митну територію України.
Витрати позивача на транспортування підтверджуються наданими при митному оформленні документами, а саме:
- договір комісії № 1209/7 від 12.09.2014 року, укладений між ТОВ «АТБ-маркет» (Комітент) та Позивачем (Комісіонер), відповідно до умов якого комісіонер (Позивач) зобовязується за дорученням комітента (ТОВ «АТБ-маркет») за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі договори перевезення, проте п.3.5. зазначеного договору комісії також встановлено, що Комітент (ТОВ «АТБ-маркет») вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях);
- договір перевезення вантажу № 643 від 01.04.2013 року, укладений між ТОВ «АТБ-маркет» (Клієнт) та ПП «Транс Логістик» (виконавець);
- договір перевезення вантажу № 01/04 від 01.04.2013 року, укладений між ПП «Транс Логістик» (Замовник) та ПП «Топаз-Транс» (Виконавець). На підтвердження здійснення перевезення вантажу ПрАТ ПП «Топаз-Транс» надано CMR №0001597 від 14.02.2015 про перевезення вантажу з м. Скідра, Греція до м. Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом № 74 від 14.02.2015, транспортний засіб АВ5664ВО/АВ5848ХР;
А також документи, що містять відомості про вартість перевезення:
- заявки на перевезення № Доп від 26.01.2015 року, № Доп від 26.01.2015року, № Доп від 05.02.2015 року, № Доп від 10.02.2015 року (відповідно до яких перевезення вантажу здійснюється з Греції до України);
- калькуляції витрат на доставку вантажу № 09/02-05 від 09.02.2015 року, № 10/02-05 від 10.02.2015 року, № 13/02-05 від 13.02.2015 року, № 18/02-05 від 18.02.2015 року, відповідно до яких транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR № 097284 від 02.02.2015, CMR № 097142 від 06.02.2015, CMR № 333645 від 09.02.2015, CMR №0001597 від 14.02.2015), разом з експедиторськими послугами склали 43 333,33 грн.
Відповідно до рахунків - проформ перевізника - ПП «Транс-Логістик» від 05.02.2015, 05.02.105, 09.02.2015, 16.02.2015 експедиторські послуги по всьому шляху слідування вантажу складають 666,67 грн., окрім того ПДВ - 3333,33 грн., а всього з ПДВ - 4 000 грн.
Згідно із пунктом 190.1. статті 190 Митного Кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів», крім того, відповідно до п. 3) ч. 11 ст. 58 МКУ до митної вартості не включаються податки, які справляються в Україні.
Отже, до митної вартості включається плата за експедиторські послуги по всьому шляху прямування вантажу без врахування ПДВ (тобто податку, що справляється в Україні).
Таким чином, позивачем до митної вартості товару вірно включені експедиторські послуги в сумі 1666,67 грн., а не, як вважає відповідач у сумі 2000 грн., оскільки ця сума враховує ПДВ (333,33 грн.), а висновок відповідача щодо невідповідності суми експедиторської винагороди, що включена до митної вартості, рахунку-проформі ПП «Транс логістик» є необґрунтованим.
Щодо посилання відповідача на те, що до калькуляції витрат на доставку вантажу не включено витрати на страхування (що відповідач видає нібито за розбіжності) - суд зазначає, що витрати на страхування є окремою складовою митної вартості, оскільки відповідно до норм МКУ визначаються окремо (так, витрати на транспортування та страхування зазначені у окремих пунктах ч.2 ст. 53 МКУ та ч.10 ст. 58 МКУ), а отже не включення таких витрат до калькуляції витрат на доставку вантажу не може вважатися розбіжністю, крім того, витрати на страхування у повному розмірі зазначено у Декларації митної вартості.
Отже, до митного оформлення надані документи, які містили повну інформацію про вартість перевезення.
Відповідно до пункту 3.1. Договору перевезення вантажу №643 від 01.04.2013 між ТОВ «АТБ-маркет» та ПП «Транс Логістик» вартість послуг Виконавця розраховується як сума вартості послуг третьої особи, яка залучена до перевезення та експедиційної винагороди. Цією умовою договору визначений порядок розрахунку послуг виконавця, на підставі якого сторони погоджують суму послуг, та визначають її у заявці на перевезення, яка відповідно до пункту 1.4. зазначеного договору повинна містити інформацію про вартість перевезення. Отже, вартість послуг з перевезення вже визначена сторонами договору, зафіксована у заявці на перевезення, та її не потрібно митному органу додатково розраховувати та визначати.
ПП «Транс Логістик», як особа, що відповідно до умов договору перевезення №643 від 01.04.2013 організувала та здійснила перевезення шляхом залучення третіх осіб та, яка набула право на отримання плати за послуги з перевезення по всьому маршруту руху, включаючи комісійну винагороду, мала право на здійснення розподілення вартості послуг до пункту перетину кордону (м. Рені) та по території України.
Отже, надані рахунки - проформи є документами, що видані на підставі погоджених заявок на перевезення, містять інформацію щодо вартості витрат до кордону та експедиційної винагороди, а також ідентифікуючу інформацію з оцінюваною партією товару (маршрут руху та номер транспортного засобу, що зазначений в CMR).
Таким чином, позивачем в повному обсязі виконані вимоги частини 2 статті 53 Митного кодексу України щодо надання на підтвердження вартості витрат на перевезення товару транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Стосовно зазначеного митним органом порушення, що у комерційній пропозиції від 20.01.2015 відсутня цінова пропозиція щодо заявленого товару, а вказані лише кількісні показники пропозиції - суд зазначає наступне.
В розумінні частини 2 статті 53 МК України комерційна пропозиція постачальника не є документом на підставі якого визначаються складові митної вартості. В даному документі постачальник зазначає про загальний обсяг товару, який може бути поставлений протягом певного строку. Тому інформація цього документу не впливає на повноту даних щодо вартості товару та не є розбіжністю, або неповними даними. Неприйняття митним органом до уваги комерційної пропозиції не впливає на можливість визначення митної вартості товару.
Щодо визначеного митним органом порушення, що у наданому до митного оформлення висновку містяться посилання лише на Інтернет - сайті www.alibaba.com, що є онлайн платформою для бізнесу, провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет - сайті www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною біржовою організацією у відповідності до ст. 53 МКУ; дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, є додатковим документом, який митниця може вимагати від декларанта в разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Висновки експерта Дніпропетровської ТПП: №Г0-430 від 09.02.2015, №ГО-436/2 від 10.02.2015, №ГО-477 від 13.02.2015, №ГО-538/2 від 18.02.2015 про вартісні характеристики товару були надано позивачем до митного оформлення за власним бажанням,на підставі ч. 6 ст. 53 Митного Кодексу України.
Оскільки висновок експертної органці не передбачений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, то підстав для пошуку розбіжностей у ньому у митниці відсутні.
Відповідно до п. 3 частини 3 статті 52 Митного Кодексу України декларанту надано право проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власті кошти.
Проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість згідно із статтею 11 Закону України № 671/97-ВР від 02.12.1997 «Про торгово-промислові палати в Україні» надано право Торгово-промисловим палатам.
Відповідно ч. 2 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.
Неприйняття до уваги митним органом наданого позивачем експертного висновку не впливає на можливість підтвердження митної вартості товару, оскільки відповідачу надані всі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України і в них розбіжностей, неповних даних не виявлено.
Також відповідач визначив, що у додатку від 02.12.2014 №2 до зовнішньоекономічного контракту від 17.09.2014 №2827-NE/BF внесено зміни до п.2.1 контракту та вказана орієнтована сума контракту 1000 000 дол. США та оплата може здійснюватися яку ЄВРО так і дол. США, але раніше цей контракт був у ЄВРО.
Проте суд вважає, що сторони контракту мають право самостійно визначати валюту контракту (за домовленістю сторін), отже таким чином і була визначена вартість контракту у доларах США, проте митні формальності у відповідній країні здійснюються згідно до вимог законодавства такої країни, оскільки Греція є країною ЄВРО зони, отже валюта вартості партії товару у МД країни відправлення визначена у ЄВРО.
Також, у відповідності до ч.8, 9 ст. 55 МКУ, протягом 80-ти днів позивачем до відповідача було надано листи зави від 30.04.2015 №1, №2, №3, №4 щодо підтвердження митної вартості товару заявленої позивачем та про скасування рішень про коригування митної вартості №110100000/2015/200026/1 від 09.02.2015р., №110100000/2015/200027/1 від 10.02.2015 р., №110100000/2015/200031/1 від 13.02.2015р., №110100000/2015/200034/1 від 18.02.2015р. з наданням додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
1) бухгалтерські платіжні документи ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ»: заяви про купівлю іноземної валюти № 19 від 13.02.2015р., № 21 від 17.02.2015р., № 22 від 23.02.2015р., swift, та платіжні доручення № 19 від 13.02.2015р. № 21 від 17.02.2015р., № 22 від 23.02.2015р.;
2) звіти комісіонера від 28.02.2015р. № 28/1, № 28/2, №29/1, №29/2, №34/1, №34/2, 38/1, 38/2;
3) додаткову угоду №2 від 01.01.2014р. до договору №643 від 01.04.2013р.
Відповідно до ч.9 ст. 55 МКУ у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.
Проте, за результатами розгляду додатково наданих позивачем документів, відповідач не знайшов підстав для скасування прийнятих рішень про коригування митної вартості товару, про що повідомив позивача у листі № 1127/10/04-50-25-2 від 08.05.2015р.
Суд вважає, що відповідачем також були порушені вимоги, щодо послідовності використання методів визначення митної вартості.
Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.
Так, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, в силу приписів статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, згідно з приписами пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною четвертою статті 52 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Відповідно до частини 1 - 3 статті 57 цього Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Та обставина, що в митного органу наявна інформація про те, що ідентичний товар, розмитнювався раніше за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом.
Крім того, нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Таким чином, митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом в розмірі 1,02 дол.США/кг та прийняв рішення про коригування митної вартості товару.
Подані ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами статті 58 МК України.
Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною Контракту, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Крім того, застосувавши замість визначеного позивачем основного методу, другорядний резервний метод визначення митної вартості товару, відповідач не надав доказів неможливості застосування наступних, після основного методів визначення митної вартості товарів.
З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено обов'язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного частиною другою цієї статті загального переліку. При цьому такий обов'язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 Митного кодексу України).
Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362 (далі - Методичні рекомендації).
Представником відповідача не надано жодних доказів того, що подані ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» основні та додаткові документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів, відомості щодо їх ціни та використати основний метод визначення митної вартості за ціною контракту.
Документи, подані товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
В силу приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).
Таким чином, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару і картки відмови у митному оформленні товарів.
Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень.
За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задовленню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДКОМ-ФОРТ» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними рішень, карток та їх скасування задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС №110100000/2015/200026/1 від 09.02.2015р., №110100000/2015/200027/1 від 10.02.2015р., №110100000/2015/200031/1 від 13.02.2015р., №110100000/2015/200034/1 від 18.02.2015р. про коригування митної вартості товару.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом пяти днів.

Суддя (підпис) ОСОБА_4