Справа № 826/2171/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/33189/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Март" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2014 року у справі № 826/2171/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Март" до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Март" звернулося в суд з позовом до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, в якому просило визнати нечинним припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.01.2014р. та скасувати постанову №48/14/7/26-0402/02/3 від 04.02.2014р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перевірка позивача була проведена відповідачем з порушенням передбаченого законодавством порядку, без наявності правомірних підстав, а висновки, викладені в акті перевірки не відповідають дійсності та є неправомірними.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2014 року позовні вимоги задоволені.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2014 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями товариство з обмеженою відповідальністю "Март" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведена позапланова перевірка ТОВ "Март", а саме: майновий комплекс (автомобільний центр) на вул. Бориспільській, 7 у Дарницькому районі м. Києва. За результатами перевірки 24 січня 2014 року складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому встановлено, що майновий комплекс на вул. Бориспільській, 7 експлуатується позивачем після самовільної реконструкції без прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку, чим порушено ч.8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Актом перевірки встановлено, що майновий комплекс на вул. Бориспільській, 7 у Дарницькому районі м. Києва належить ТОВ "Март" на підставі реєстраційного посвідчення від 14 жовтня 1998 року, виданого Київським бюро технічної інвентаризації.

Під час перевірки, відповідно до наданих документів (додатків №1-4 до договору купівлі-продажу, технічного паспорту БТІ від 14 грудня 2006 року на літ. Б, Ж) встановлено, що майновий комплекс (автомобільний центр) у період з 1998 по 2006 року самочинно реконструйовано. Внаслідок реконструкції поліпшені умови експлуатації, змінені основні техніко-економічні показники, функціональне призначення окремих приміщень. Відповідно до п.3.10 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", дані роботи класифікуються як реконструкція.

Зазначений об'єкт відповідно до ДБН А.2.2-3:2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", ДБН В. 1.2-14:2009 "Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ" відноситься до II категорії складності.

За результатами встановлених порушень заступником начальника Інспекції 24 січня 2014 року винесений припис, яким заборонено позивачу з 25 січня 2014 року експлуатація зазначеного об'єкту та зобов'язано до 26 лютого 2014 року усунути допущенні правопорушення відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідачем 4 лютого 2014 року прийнята постанова №48/14/7/26-15/0402/02/3 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 54 810 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушений порядок призначення позапланової перевірки, оскаржуваним приписом неправомірно заборонено позивачу здійснювати експлуатацію об'єкта, оскільки така заборона не віднесена до повноважень інспекції, при цьому відповідач не уповноважений самостійно визначати категорію об'єкта складності, а відтак і накладати штрафні санкції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що перевірка проведена відповідачем з передбачених законодавством підстав, а оскаржувані припис та постанова є правомірними та обґрунтованими.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Судами було встановлено, що перевірка позивача проводилась на підставі звернення юридичної особи ПП "Лазуріт-К" щодо перевірки законності проведення робіт із реконструкції (перепланування) об'єктів за адресою, зокрема, м. Київ, вул. Бориспільська, 7.

Разом із тим слід зазначити, що доводи позивача про відсутність повноважень Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві щодо визначення категорії складності об'єкту є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно частини другої статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 32 Закону № 3038-VI усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 557 від 27 квітня 2011 року, встановлено, що під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що проектною організацією і замовником будівництва не була визначена категорія складності об'єкта будівництва, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві в межах своїх повноважень визначена категорія складності об'єкту будівництва за адресою: вул. Бориспільській, 7 у Дарницькому районі м. Києва.

Згідно постанови відповідача, останнім накладений штраф на позивача за експлуатацію приміщення без прийняття в експлуатацію.

Відповідно до п.6 ст.4 Закону України "Про архітектурну діяльність" для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Згідно з ч. 8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" - експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п. 8 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року - експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до пункту 4 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244, підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис.

Щодо наявності у відповідача повноважень на винесення припису про зупинення експлуатації об'єкта будівництва, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з п.11 Порядку №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, в тому числі, забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Враховуючи зазначене положення законодавства та встановлений судом факт вчинення позивачем порушення вимог будівельних норм щодо експлуатації приміщення без прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний припис від 24.01.2014р є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до пункту 7 Порядку рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. У постанові зазначається розмір штрафу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, постановою №48/14/7/26-0402/02/3 від 04.02.2014 року позивача було правомірно притягнуто до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності шляхом накладення штрафу у розмірі 54 810, 00 грн.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач діяв у відповідності до норм діючого законодавства, а доводи позивача стосовно незаконності оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Март" відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: