Справа № 2а-11191/11/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2011 р. № 2а-11191/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Гойни Є.А.,

з участю представників сторін:

від відповідача ОСОБА_1, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові про спонукання до вчинення дій,

встановив:

УПФ в Галицькому районі м. Львова звернулося до суду з позовом до ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові про зобовязання відповідача включити до акту звірки за період з березня 2011 року по вересень 2011 року суми, виплачені в розмірі 276565,18 грн., що були неприйняті до відшкодування.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, в поясненнях підтримала подане Фондом заперечення на позов від 31.10.2011 року, суть якого зводиться до наступного. В основу механізму відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України звірок витрат на відповідні витрати з відділеннями дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення. З допомогою актів цих звірок узагальнюють та узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат, яка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України зазначених витрат № 5-4/4 від 04.03.2003 року, Фондом проводиться їх відшкодування Пенсійному фонду України. Однак, вказаний Порядок № 5-4/4 від 04.03.2003 року не врегульовує даних спірних відносин, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають вирішуватись в судовому порядку, а не шляхом предявлення вимог про спонукання до вчинення дій. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що УПФ в Галицькому районі м. Львова з березня 2011 року по вересень 2011 року виплатило суму пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку, з урахуванням державної адресної допомоги в розмірі 276565,18 грн., та подало вказаний розмір виплаченої пенсії та державної адресної допомоги до відшкодування органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові.

З актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві з березня по вересень 2011 року, вбачається, що відповідач не включив до щомісячних актів звірки адресну допомогу та витрати на виплату та доставку державної адресної допомоги в розмірі 276565,18 грн.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 вересня 2004 р. N 1215 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення", у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), крім соціальних пенсій за віком, не досягає прожиткового мінімуму, встановленого на 2004 рік для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії (дотація) у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Згідно п. 6 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV, з наступними змінами та доповненнями, до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 16 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, крім випадків, передбачених пунктом 2 статті 8 та статтею 9 цього Закону.

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII, з наступними змінами та доповненнями, виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Оскільки, відповідно до вказаних норм, виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України та державного бюджету, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", не належить до числа соціальних послуг та страхових виплат, ця адресна допомога не включається до заліку витрат Пенсійного фонду, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, призначених у зв'язку з втратою годувальника з цих причин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління ФССНВВ України від 04.03.2003 р. за № 5-4/4, щодо обовязку по відшкодуванню державної адресної допомоги та підвищення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, є необґрунтованим.

Вказаний порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли між сторонами, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розраховано на відсутність спору.

При наявності спору між суб'єктами владних повноважень та недосягненні згоди щодо підписання актів зі сторони Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як є в даному випадку, він (спір) повинен вирішуватись шляхом пред'явлення адміністративного позову про стягнення відповідних коштів, а не шляхом пред'явлення вимог щодо підписання актів звірки розрахунків, оскільки така дія передбачає обопільну згоду та відсутність спору між сторонами.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем не було пред'явлено у встановленому законом порядку позову про проведення відшкодування відповідачем виплачених коштів, а вимоги про зобов'язання підписання акту звірок не можуть бути задоволені, крім іншого, через наявність спору між сторонами із цього приводу, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, приймаючи дане рішення, також враховує позицію Вищого адміністративного суду України з даного питання, викладену, зокрема, в ухвалі від 07.04.2011 року.

Керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69, 70, 71, 86, 94, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 06.11.2011 року.

Суддя Потабенко В.А.

З оригіналом згідно

Суддя Потабенко В.А.