Справа № 813/4532/14
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 876/9841/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

26.06.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 05.06.2014 року №793 «Про накладення штрафу на ПАТ «ДТЕК «Західенерго» за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Бурштинська ТЕС, Ладижинська ТЕС, Добротвірська ТЕС, що входять до складу ПАТ «ДТЕК «Західенерго», та є особливо важливими об'єктами електроенергетичної галузі, а тому такі підлягають охороні відомчою воєнізованою охороною у взаємодії із спеціалізованими підрозділами. Таким чином, постанова НКРЕ від 05.06.2014 року №793 «Про накладення штрафу на ПАТ «ДТЕК «Західенерго» за порушення ліцензійних умов з виробництва електричної енергії», якою накладено штраф у розмірі 10 000 грн. на позивача за порушення пп. 3.6.1 п. 3.6 Ліцензійних умов у частині дотримання законодавства України та нормативно-технічних документів, а саме ст. 19 Закону України «Про електроенергетику» є правомірною.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що Положення про відомчу воєнізовану охорону Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, затверджене наказом Міністерства палива та енергетики України від 8 жовтня 2007 року №480, передбачає створення спеціалізованого охоронного підприємства тільки для особливо важливих об'єктів, які належать до сфери управління Міненерговугілля України.

Крім того, охорона теплових електричних станцій позивача здійснювалась на договірних засадах ліцензованими організаціями.

Також, апелянт стверджує, що об'єкти Товариства обладнані системою охоронної сигналізації, відеоспостереження та системою контролю доступу, що свідчить про виконання Товариством вимог ч.3 ст. 19 Закону України «Про електроенергетику».

Зазначає, що чинним законодавством України не передбачено існування, статус, порядок створення та функціонування відомчої воєнізованої охорони для підприємств електроенергетики, які не належать до сфери управління Міненерговугілля України, можливість придбання та використання спеціальних засобів самооборони для охорони Товариства не передбачена чинним законодавством України та суперечить Конституції України.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 12.05.2014 року по 30.05.2014 року відділом НКРЕ у Львівській області, на виконання наказу НКРЕ від 29.04.2014 р. №289, на підставі посвідчення на перевірку від 29.04.2014 року №261, згідно з ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі Плану заходів із здійснення державного контролю ліцензіатів, які здійснюють діяльність з виробництва, передачі, постачання електроенергії та виробництва теплової енергії, що виробляється на ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, комбінованого виробництва теплової і електричної енергії на 2014 рік, затвердженого наказом НКРЕ від 27.11.2013 №641, проведено перевірку дотримання ПАТ «ДТЕК Західенерго» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії (ліцензія АД №036306) за період діяльності з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт планової перевірки дотримання Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії від 20.05.2014 року №7, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення пп. 3.6.1 п. 3.6 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії, відповідно до якого ліцензіат повинен діяти згідно з законодавством України та нормативно-технічними документами, а саме, дотримуватись вимог ст. 19 Закону України «Про електроенергетику» в частині забезпечення охорони обєктів електроенергетики особливим складом відомчої воєнізованої охорони (із залученням у разі необхідності відповідних структурних підрозділів органів державної влади) із забезпеченням зброєю (абз. 6 ст. 21 Акту).

05.06.2014 року на засіданні Комісії за результатами розгляду Акту у формі відкритого слухання було прийнято постанову від 05.06.2014 року №793 «Про накладення штрафу на ПАТ «ДТЕК «Західенерго» за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії», якою накладено штраф у розмірі 10 000 грн. на позивача за порушення пп. 3.6.1 п. 3.6 Ліцензійних умов у частині дотримання законодавства України та нормативно-технічних документів, а саме ст. 19 Закону України «Про електроенергетику».

Указом Президента України від 23.11.2011 року №1059, затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі Положення) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Статтею 1 Положення передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України і підзвітним ОСОБА_1 України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електроенергетику» основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, є, зокрема, контроль за додержанням ліцензіатами умов та правил здійснення ліцензованої діяльності і застосування до них відповідних санкцій за їх порушення.

Згідно вимог ст.24 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що у разі порушення енергопостачальником, який здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, умов і правил здійснення ліцензованої діяльності з постачання електричної енергії та інших обов'язків, передбачених цим Законом, враховуючи зобов'язання щодо забезпечення захисту прав споживачів електричної енергії та проведення розрахунків за закуплену енергопостачальником електричну енергію, а також із суб'єктом господарської діяльності, який здійснює передачу належної енергопостачальнику електричної енергії, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, застосовує до такого енергопостачальника такі санкції: застереження; штраф; призначення тимчасового керуючого (адміністрації); зупинення дії ліцензії на здійснення господарської діяльності з постачання електричної енергії на відповідній території; анулювання ліцензії на здійснення господарської діяльності з постачання електричної енергії на відповідній території.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що правопорушеннями в електроенергетиці є, серед іншого, порушення правил охорони електричних мереж. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови або розпорядження про накладення штрафів за встановленою формою.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що НКРЕ у разі встановлення порушень законодавства у сфері електроенергетики має право у передбаченому законодавством порядку накладати на суб'єктів господарювання санкції, серед іншого, у вигляді штрафу.

У відповідності до вимог пп.3.6.1 п.3.6 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії, затверджених постановою Національною комісією з питань регулювання електроенергетики України від 08.02.1996 року №3, щодо дотримання законодавства України ліцензіат повинен діяти згідно з законодавством України та нормативно-технічними документами.

В силу ч.1 ст.19 Закону України «Про електроенергетику» особливо важливі об'єкти електроенергетики, перелік яких визначається центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику в електроенергетичному комплексі, і затверджується Кабінетом Міністрів України, охороняються відомчою воєнізованою охороною із залученням у разі необхідності відповідних структурних підрозділів органів державної влади.

Частиною 4 ст. 19 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що особовий склад відомчої воєнізованої охорони об'єктів електроенергетики забезпечується вогнепальною зброєю і спеціальними засобами самооборони. Застосування вогнепальної зброї, а також спеціальних засобів самооборони регулюється законодавством України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2003 року №1170 затверджено перелік особливо важливих об'єктів електроенергетики, які підлягають охороні відомчою воєнізованою охороною у взаємодії із спеціалізованими підрозділами інших центральних органів виконавчої влади, серед яких Бурштинська ТЕС, Ладижинська ТЕС, Добротвірська ТЕС, які входять до складу ПАТ «ДТЕК Західенерго».

Враховуючи викладене, суд зазначає, що структурні підрозділи ПАТ «ДТЕК Західенерго» (Бурштинська ТЕС, Ладижинська ТЕС, Добротвірська ТЕС) відносяться до особливо важливих об'єктів електроенергетики, в розумінні ст. 19 Закону України «Про електроенергетику», та повинні бути забезпеченні відомчою воєнізованою охороною, які забезпечується вогнепальною зброєю і спеціальними засобами самооборони.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на те, що він не міг об'єктивно забезпечити охорону особливо важливих об'єктів електроенергетики особовим складом відомчої воєнізованої охорони, яка забезпечена вогнепальною зброєю і спеціальними засобами самооборони, оскільки на оголошений ПАТ «ДТЕК Західенерго» тендером не відкликнулась жодна компанія, з огляду на наступне.

Пунктом 1 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про електроенергетику», статті 48 Закону України «Про нафту і газ», статті 19 Закону України «Про трубопровідний транспорт», постанов Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил охорони магістральних трубопроводів», «Про затвердження переліку особливо важливих об'єктів електроенергетики, які підлягають охороні відомчою воєнізованою охороною у взаємодії із спеціалізованими підрозділами інших центральних органів виконавчої влади», розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку особливо важливих об'єктів нафтогазової галузі», встановлено здійснювати охорону особливо важливих об'єктів електроенергетичної і нафтогазової галузей (далі - об'єкти), перелік яких встановлений Кабінетом Міністрів України, відомчою воєнізованою охороною, спеціальними та спеціалізованими підрозділами підприємств нафтогазового комплексу, а також органами Міністерства внутрішніх справ, на договірних засадах.

Таким чином, чинним законодавством передбачено, що охорона особливо важливих об'єктів електроенергетики, перелік яких встановлений Кабінетом Міністрів України, відомчою воєнізованою охороною, спеціальними та спеціалізованими підрозділами підприємств нафтогазового комплексу, а також органами Міністерства внутрішніх справ, здійснюється на договірних засадах.

Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 10.08.1993 «Про заходи щодо вдосконалення охорони об'єктів державної та інших форм власності», затверджено Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ. Пунктом 1 Положення передбачено, що Державна служба охорони при Міністерстві внутрішніх справ (далі Державна служба охорони) створена для здійснення заходів щодо охорони нерухомих об'єктів та іншого майна, в тому числі вантажів, тимчасового зберігання валютних цінностей, забезпечення особистої безпеки громадян, а також технічного захисту інформації на договірних засадах в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 10 Положення підрозділи воєнізованої охорони відповідно до законодавства можуть мати на озброєнні вогнепальну зброю, а також оснащуватися спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, а саме: шоломами сталевими армійськими і типу «Сфера», бронежилетами, гумовими кийками, наручниками, електрошоковими пристроями, пристроями для відстрілювання патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, балончиками та пістолетами із сльозоточивими речовинами типу алгоген, CN, МПК, у тому числі імпортного виробництва, пневматичною зброєю, пристроями для примусової зупинки автотранспорту «Еж-М».

Таким чином, в Україні наявні спеціальні підрозділи, зокрема Державна служба охорони при Міністерстві внутрішніх справ, які на договірних засадах надають послуги з охорони особливо важливих об'єктів та які на законних підставах забезпечені вогнепальною зброєю і спеціальними засобами самооборони.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимог ч. 1, 4 ст.19 Закону України «Про електроенергетику» в частині обов'язку забезпечити охорону особливо важливих об'єктів електроенергетики особовим складом відомчої воєнізованої охорони, яка забезпечена вогнепальною зброєю і спеціальними засобами самооборони.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність своїх рішень.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики при винесенні постанови від 05.06.2014 року №793 «Про накладення штрафу на ПАТ «ДТЕК «Західенерго» за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в звязку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про визнання протиправною та скасування вказаної постанови.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянтів на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року у справі №813/4532/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про визнання протиправною та скасування постанови без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27.10.2015 року.