Справа № 2а-1184/10
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 р. Справа № 35735/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Олендера І.Я., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Когутич Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання нечинним рішення, зобов»язання прийняти рішення та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2010 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Галицькому районі м. Львова, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови у перерахунку основної та додаткової пенсії починаючи з 22.05.2008 року. Зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії відповідно до ст.50 п.4 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8-и мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 22.05.2008 р. Зобов»язати відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно до ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування заявлених вимог посилається та те, що позивач є інвалідом ІІ групи, віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 8-и мінімальних пенсій за віком. Відповідач нараховує позивачу пенсію за рахунок коштів державного бюджету виходячи з постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008 року, якими встановлено базову величину для обчислення відповідних пенсій, та поступове збільшення її розміру, що на думку позивача суперечить чинному законодавству.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2010 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова подало апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення норм матеріального і процесуального права при винесенні судом постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду справи, перевіривши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивача віднесено до категорії 1, що підтверджується копією посвідчення серії А №074249 від 26.12.1996 року та вкладки до посвідчення №126053 від 01.07.1997 року. З копії довідки МСЕК №035641 від 30.11.2001 року вбачається, що позивачу встановлено 2 групу інвалідності на захворювання, що пов»язано з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач знаходиться на обліку в управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова. Позивачу, як видно з матеріалів справи, в період з 01.09.2010 року встановлено розмір пенсії, що становить 1241,50 грн. із врахуванням постанови КМУ №1 від 03.01.2002 року /а.с.4/.

Право позивача на одержання пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, відповідачем не оспорюється та доказуванню не підлягає у відповідності до ст.72 ч.3 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія позивача у відповідності до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліда ІІ групи не може бути нижчою від 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, цією ж нормою передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом про Державний бюджет України та не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 50 даного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи, віднесеним до першої категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають не постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року №1, постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008 року, постанова Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року, постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача згідно ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, однак надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно з ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Вищенаведене також підтверджується тим, що положення Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», яким були внесені зміни до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були визнані неконституційними з 22.05.2008 року тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 10 рп від 22.05.2008 року.

Колегія суддів приходить до обгрунтованого висновку, що після визнання неконституційними окремих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік» згідно рішення Конституційного Суду України № 10 рп від 22.05.2008 року, зміни до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесені не були, а тому позивач має право на перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності за 2009 рік у редакції закону, яка діяла до 01 січня 2008 року.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не враховано, що позивач звернувся з означеним позовом лише 29.09.2010 року /а.с.2/, тобто з пропуском річного строку звернення до адміністративного суду, визначеного ст.99 КАС України в редакції до 07.07.2010 року, а відповідачем заявлено відповідне клопотання про його застосування /а.с.16/. Колегія суддів приходить до переконання про застосування річного строку звернення до адміністративного суду, оскільки порушення права позивача було триваючим і охопило період більше одного року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії позивачу із врахуванням дати його звернення до суду першої інстанції, а саме, зобов»язати здійснити відповідний перерахунок пенсії по інвалідності починаючи з 29.09.2010 року.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову необхідно скасувати та винести нову постанову, якою позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195,196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, 205,207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова задовольнити частково.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2010 року у справі № 2а-1184/10 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті основної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8-и мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 29.09.2009 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8-и мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 29.09.2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

Судді І.Я. Олендер

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.12.2010 р.