Справа № 2-а-2492/11
Суддя: Гажа О. П.
Дата ухвалення: 2011-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа №2 -а-2492/2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2011 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Новоодеському районі Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

05.12.2011 року позивач звернувся в Новоодеський районний суд з вищевказаним адміністративним позовом до відповідача.

В своєму позові ОСОБА_3 зазначив, що 25 листопада 2011 року отримав постанову начальника УПФУ в Новоодеському районі від 21.11.2011 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-1 КУпАП за те, що він як виконуючий обовязки директора КП «Благоз» порушив вимоги п.п.1.1 розділу 1 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме надав недостовірні відомості, що використовуються в системі персоніфікованого обліку за вересень 2011 року, невірно вказавши реєстраційні номери облікових карток платників податків фізичних осіб, згідно з ДРФО застрахованих осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Постанову від 21.11.2011 року начальника УПФУ в Новоодеському районі Миколаївської області, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень вважає незаконною, так як ніяких правопорушень не вчиняв.

Посилаючись на незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутність винних дій за які наступає відповідальність і те, що він сам виявив допущені попереднім керівництвом вказаних в постанові порушень, про що надав до УПФУ звіт, посилаючись на незаконність і безпідставність накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, просив суд його позов задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову начальника УПФУ в ОСОБА_4 одеському районі №25 від 21.11.2011 року.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Посилаючись на викладені в позові обставини справи, безпідставність притягнення позивача начальником УПФУ в Новоодеському районі до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання вдруге, повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи.

Від представника відповідача не надійшло ніякої заяви про розгляд справи у його відсутність.

Неявка представника відповідача до суду визнана без поважних причин.

Справа у відповідності до вимог ч.4 ст.128 КАС України розглянута у відсутність представника відповідача субєкта владних повноважень, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Цей висновок суду грунтується на наступному:

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, 21.11.2011 року начальником УПФУ в Новоодеському районі Миколаївської області винесено постанову №26, відповідно до якої ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-1 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він будучи виконуючим обовязки директора КП «Благоз», порушив вимоги п.п.1.1 розділу 1 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме надав недостовірні відомості, що використовуються в системі персоніфікованого обліку за вересень 2011 року, невірно вказавши реєстраційні номери облікових карток платників податків фізичних осіб, згідно з ДРФО застрахованих осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Позивач не визнає факту порушення ним чинного законодавства, посилається на те, що в серпні 2011 року, розпорядженням міського голови його призначено в.о. директора КП «Благоз» і тільки після цього з прийняттям на роботу нового головного бухгалтера були виявлені допущені помилки в даних персоніфікованого обліку фізичних осіб платників податку, про що він сам надав до УПФУ відповідний звіт. Посилається на відсутність своєї вини.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України обовязок доведення правомірності своїх дій лежить на відповідачу, як на субєкту владних повноважень.

Будь-яких доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б підтверджували б факт скоєння цього правопорушення позивачем, працівниками УПФУ в ОСОБА_4 одеському районі суду не надано.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, якими передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про невинуватість позивача.

Обовязок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, що мало місце, покладено на субєкта владних повноважень.

Усі сумніви щодо доведеності вини, суд трактує на користь обвинуваченого.

З постанови про адміністративне правопорушення, винесеної у відношенні позивача, вбачається, що ОСОБА_3 самостійно виявив недостовірні відомості персоніфікації пенсійних внесків застрахованих осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 після закінчення звітного періоду і подав про це до УПФУ звіт 08.11.2011 року.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів правомірності винесення постанови і доказів доведеності вини позивача у скоєні ним правопорушення, передбаченого ст.165-1 ч.1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що вина позивача у скоєні ним цього правопорушення не доведена і, в судовому засіданні відповідачем в заперечення позовних вимог, як субєктом владних повноважень, у відповідності до вимог ст. 71 КАС України, не надано доказів правомірності і законності рішення начальника УПФУ в Новоодеському районі при винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадських порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був призначений в.о.директора КП «Благоз» в серпні 2011 року і після зміни на посаді головного бухгалтера, сам самостійно виявив допущені порушення попереднім керівництвом підприємства щодо надання останніми до УПФУ в Новоодеському районі недостовірних відомостей по застрахованим особам і сам повідомив про це до УПФУ, суд не вбачає в діях ОСОБА_3 ознак протиправного, винного діяння, що виключає настання юридичної відповідальності.

Суд зазначає, що позивач по справі ОСОБА_3 не може нести юридичну відповідальність за помилки і прорахунки інших посадових осіб, якщо їх виявив і виправив.

Постанова начальника УПФУ в Новоодеському районі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і застосовані нею заходи адміністративного стягнення по відношенню до нього не відповідають завданням адміністративного провадження і меті адміністративного стягнення, поскільки остання є мірою відповідальності і направлена на виховання особи, яка вчинила правопорушення і для запобігання вчиненню нею нових, а в даному випадку було покарано посадову особу, яка виявила правопорушення, яке було допущено іншими посадовими особами і цю особу було покарано за те, що правопорушення було виявлено і про нього було повідомлено відповідні органи.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, в тому числі і той факт, що позивач не визнав своєї вини у скоєні цього правопорушення, суд приходить до висновку, що докази вини позивача, в порушенні ним п.п.1.1 розділу 1 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», - відсутні.

З урахуванням таких вищевикладених обставин, виходячи з вимог і приписів ст.ст.105ч.3-4, 162 КАС України, суд приходить до висновку, що вищевказана постанова у відношенні позивача винесена без достатніх на то правових підстав і доказів вини останнього, а тому являється незаконною, а накладення на позивача, в звязку з цим, стягнення за ч.1 ст.165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, також являється незаконним.

В звязку з вищевикладеним, ця постанова підлягає скасуванню.

Врахувати, що відповідно до ч.5 ст.288 КУпАп особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративні правопорушення, звільняється від сплати державного мита і в судовому засіданні позивач не надав суду ніяких доказів про понесені ним судові витрати і не просить про їх відшкодування.

Тому, відповідно до вимог ст.ст.87,94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-11, 15, 158-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 до УПФУ в Новоодеському районі Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати незаконною і скасувати постанову начальника УПФУ в Новоодеському районі Миколаївської області №26 від 21.11.2011 року, якою ОСОБА_3 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-1 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності і піддано покаранню у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова суду являється остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: