Справа № 2а/0614/1108/12
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко А.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" жовтня 2012 р. Справа № 2а/0614/1108/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "09" серпня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 09.08.2012 року позов задоволено частково, щодо ненарахування та невиплати коштів, передбачених ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 18.10.2010 р. по 18.04.2011 р.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Апелянт зазначив, що суд не дослідив та не проаналізував Закони України про Державний бюджет на відповідний рік щодо розміру видатків для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також не врахував, що кошти виплачувалися відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є особою 1 категорії, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом 2-ї групи та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області та отримав в 2011 році 120 грн. щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, які визначені постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року. Крім того, позивач отримує виплати згідно зі ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення (для інвалідів 2-ї групи) виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в такому розмірі:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Дії абзацу 2 ч.4 ст.48 та ст. 37 зазначеного Закону зупинялись на 2008 рік в частині виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та в частині виплати щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства згідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, однак відновлені відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року. В послідуючому не зупинялись та не викладались в новій редакції, а тому доводи відповідача про те, що така норма не відновлена, є безпідставними.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Наявність у позивача права на призначення йому щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат та на виплату щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (частина 2 статті 46 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення та виплати щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарств позивачеві застосуванню підлягає статті 37, 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з яких вбачається, що під час визначення розміру виплат за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не відповідні постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, постанова суду в частині задоволення позовних вимог відповідно з ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Однак, судом першої інстанції помилково задоволено позовні вимоги відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за конкретний період, а саме: з 18.10.2010р. по 18.04.2011р.

Так, допомога на оздоровлення, передбачена ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є щорічною виплатою, тому така доплата підлягає нарахуванню і виплаті за цілий рік, а не за певний період цього року. Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в меншому розмірі лише за 2011 рік, тому саме за цей рік вимоги позивача підлягають задоволенню.

Таким чином, постанову суду в частині визнання дій УПСЗН протиправними та зобов'язання його нарахувати і виплатити, передбачену ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 18.10.2010р. по 18.04.2011р. слід змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області задовольнити частково.

Абзац четвертий постанови Малинського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2012 року змінити та викласти у наступній редакції.

"Зобов'язати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2011 рік в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат."

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Єгорова 50,м. Малин,Житомирська область,11603

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області вул.Чорновола, 38 Б,м.Малин,Житомирська область,11602