Справа № 2а/1770/1287/2012
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2012-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" вересня 2012 р. Справа № 2а/1770/1287/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "03" травня 2012 р. у справі за позовом Прокурора Костопільського району Рівненської області в інтересах держави в особі Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Костопільського району звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції до ОСОБА_3 про стягнення податкової заборгованості по податку з доходів фізичних осіб у сумі 14638,10 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 3 травня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 до місцевого бюджету податкову заборгованість по податку з доходів фізичних осіб у сумі 14638,10 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначила, що згідно вимог ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 30.07.2010 року), для звернення до суду встановлено шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З огляду на це, апелянт вважає, що органу державної податкової служби стало відомо про стверджуване ним порушення відповідачем податкового законодавства з моменту проведення перевірки, а саме з 14.06.2010 року. Отже, вказує, що строк звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прокурором пропущено, оскільки останній не має привілейованого становища і керуються загальними нормами процесуального законодавства.

Позивач та представник відповідача в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 04.06.2010 року по 10.06.2010 року Костопільською міжрайонною державною податковою інспекцією проведено позапланову виїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Під час перевірки виявлено, що за даними відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи з обслуговування Костопільського та Березнівського районів УДАІ УМВС України в Рівненській області фізична особа ОСОБА_3 у 2009 році реалізувала транспортні засоби, а саме: автомобіль марки (модель) AUDI 80 та автомобіль марки (модель) FORD SCORPIO, які перереєстровано на інших осіб.

Для визначення вартості автомобіля марки (модель) AUDI 80 було направлено запит відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи з обслуговування Костопільського та Березнівського районів УДАІ УМВС України в Рівненській області, у відповідь на який отримано звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 25.09.2009 року №01/08, складений НВП "Автопромбуд", згідно якого ринкова вартість автомобіля AUDI 80 складає 37921,74 грн.

Для визначення вартості автомобіля марки (модель) FORD SCORPIO було направлено запит відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи №12 УДАІ УМВС України в м. Києві, у відповідь на який отримано акт авто товарознавчого дослідження про визначення вартості транспортного засобу від 02.06.2009 року №702, згідно якого ринкова вартість автомобіля FORD SCORPIO складає 59665,59 грн.

За результатами перевірки Костопільською міжрайонною державною податковою інспекцією складено акт від 14.06.2010 року , у висновках якого зазначено про порушення ОСОБА_3 пп. «ж» п.1.3 ст.1, п.7.1 ст.7, пп.8.2.1, п.8.2, ст.8, п.12.1, ст.12, абз. «в» п.18.1, ст.18, абз «в» п.19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 року №889-IV, що полягало недекларуванні доходу, який підлягає оподаткуванню, в сумі 97587,30 грн., в результаті чого не сплачено до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 14638,10 грн.

Акт перевірки підписано ОСОБА_3Л, 14.06.2010 року.

На підставі акту перевірки, Костопільською міжрайонною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.06.2010 року за №/0 про визначення ОСОБА_3 податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у сумі 14638,10 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення 25.06.2010 року направлено ОСОБА_3 рекомендованим листом з описом вкладеного та повідомленням про вручення та отримано останньою 26.06.2010 року.

Вказані обставини підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до пп. «ж» п.1.3 ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 року №889-IV (що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон України "Про податок з доходів фізичних осіб"), доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді доходів від продажу рухомого майна, якщо факт зміни власника (продажу об'єкта рухомого майна) підлягає державній реєстрації та/або нотаріальному посвідченню згідно із законом України, або якщо місце вручення такого рухомого майна набувачеві знаходиться на території України.

Згідно п.12.1 ст.12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону.

В той же час, п. 12.2 ст. 12 даного Закону передбачено, що, як виняток із пункту 12.1 цієї статті при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1 відсотка від вартості такого об'єкта рухомого майна за умови сплати (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об'єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статті 7 цього Закону. Зазначені операції відображуються в реєстрі об'єктів рухомого майна.

Отже, відповідач при продажу двох об'єктів рухомого майна - легкових автомобілів AUDI 80 та FORD SCORPIO, повинен був сплатити податок з доходів фізичних осіб за ставкою, визначеною п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Пунктом 7.1 ст. 7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" встановлено загальну ставку податку у розмірі 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Таким чином, сума податку з доходів фізичних осіб, яку ОСОБА_3 повинна була сплатити при продажі автомобілів становить 14638,10 грн. (з розрахунку: ринкова вартість автомобілів AUDI 80 та FORD SCORPIO, реалізованих відповідачем * ставку податку згідно п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" = 97587,30 грн.*15% = 14638,10 грн.).

У відповідності до положень пп. «в» п.17.2 ст.17 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", для доходів, що виплачуються на користь платника податку фізичними особами, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів є такий платник податку.

Проте, апелянт вказану суму податкового зобов'язання у декларації про доходи не відобразив та у строки встановлені законодавством добровільно не сплатив.

Відповідно до пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"), якщо сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно положень абз.3 пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а» - «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Оскільки апелянт не оскаржував податкове повідомлення-рішення від 22.06.2010 року за №/0 ні в адміністративному, ні в судовому порядку, то заборгованість по податку з доходів фізичних осіб у сумі 14638,00 грн. є узгодженою і підлягає сплаті .

Однак, станом на дату розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 не сплачено вказану заборгованість, що підтверджується довідкою про стан заборгованості відповідача (а.с.4).

Відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" позивачем для відповідача виставлено першу податкову вимогу форми «Ф1» від 12.07.2010 року №1/30 та другу податкову вимогу форми «Ф2» від 27.08.2010 року №2/47 про сплату 14638,00 грн. податкового боргу. Вказані вимоги вручені відповідачу 09.09.2010 року згідно вимог пп.6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (а.с.8-9).

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,200,205,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "03" травня 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: ОСОБА_4 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Прокурор Костопільського району Рівненської області в інтересах держави в особі вул.1-го Травня, 40,м.Костопіль,Рівненська область,35000

3- відповідачу ОСОБА_3 вул.Будівельників, 2,м.Костопіль,Рівненська область,35000