Справа № 2а/679/182/13
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/800/43196/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, третя особа - без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області в якому просив скасувати рішення № 268 від 17 серпня 2012 року «Про виключення квартири АДРЕСА_1, з житлового фонду та видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення».

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2013 року позов задоволено. Скасовано рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області № 268 від 17 серпня 2012 року «Про виключення квартири АДРЕСА_1, з житлового фонду та видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення»

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області залишено без задоволення. Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, прийнявши нове, яким у позові відмовити, оскільки, на її думку, суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, порушили норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясували обставини справи, висновки судів не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 25 листопада 1995 року по 19 лютого 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 лютого 2013 року.

Згідно з договором купівлі-продажу від 19 травня 2005 року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 в м. Нетішин Хмельницької області.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 19 травня 2005 року він, як чоловік ОСОБА_2, дав згоду на купівлю нею квартири АДРЕСА_1 в м. Нетішин Хмельницької області.

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області № 268 від 17 серпня 2012 року виключено квартиру АДРЕСА_1 в м. Нетішин Хмельницької області, з житлового фонду та переведено її у нежитлове приміщення. КП НМР "БТІ" зобов'язано забезпечити виготовлення, реєстрацію та видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, яке розташоване на АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної власності, замість договору купівлі-продажу квартири від 19 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Івтушком В.М. та зареєстрованого в реєстрі №2137.

Задовольняючи позовні вимоги, скасувавши рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області № 268 від 17 серпня 2012 року «Про виключення квартири АДРЕСА_1, з житлового фонду та видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення» суди попередніх інстанцій, виходили з того, що оскаржуваним рішенням виконавчого комітету були порушені права позивача, як співвласника квартири.

Колегія суддів погоджується із даним висновками, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 Житлового кодексу Української РСР непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Непридатні для проживання жилі приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів може бути переобладнано в нежилі за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Статтею 8 Житлового кодексу Української РСР переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 11 Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189, якщо жилий будинок (жиле приміщення) визнано виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання, виконком відповідної місцевої Ради вносить до виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших цілях або про знесення будинку.

15 червня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області із заявою про виключення квартири АДРЕСА_1 з житлового фонду. До вказаної заяви ОСОБА_2 було додано правовстановлюючі документи, які підтверджували те, що вона є власником квартири.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З наведеного вбачається, що квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, оскільки була набута подружжям за час шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 17 серпня 2012 року № 268 "Про виключення квартири АДРЕСА_1, з житлового фонду та видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення" прийнято за заявою ОСОБА_2 про виключення квартири з житлового фонду без згоди на це її чоловіка - ОСОБА_3

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

З вищенаведеного вбачається, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють безпосереднє управління лише житловим фондом, який віднесений до комунальної власності. В усіх інших випадках вони надають відповідні дозволи, здійснюючи при цьому контроль за дотриманням прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду звертає увагу, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад вправі вирішувати питання переведення житлових приміщень (квартир), що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежитлові за умови, що проведені зміни не призведуть до порушень прав власників тих квартир, які переводяться у нежитлові, власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області при прийнятті оскарженого рішення діяв необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обгрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.