Справа № 22-а-6609/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.

розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Київської області матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду в Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Київській області про визнання дій відповідача неправомірними та про зобовязання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

18 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Київській області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання проведення перерахунку і виплати недоотриманих сум доплати непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року та за 2008 рік. Вимоги обґрунтовував тим, що йому як непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року має виплачуватися щомісячна грошова доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Проте, у вказаний період він отримував щомісячну грошову доплату як непрацюючому пенсіонеру в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що значно менше, ніж розмір встановлений ст. 39 вказаного Закону.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2009 року позов задоволено.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплату, встановивши її в розмірі однієї мінімальної заробітної плати визначеної ст. 76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» , а саме: з 9 липня 2007 року - з розрахунку 440 грн., з 01.10.2007 рік з розрахунку 460 грн. по 31.12.2007 року, з 22 травня 2008 року - з розрахунку 525 грн., з 01 жовтня 2008 року - з розрахунку 545 грн., з 01 грудня 2008 року - з розрахунку 605 грн. до 31. 12.2008 року. Від сплати держмита сторони звільнено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії зареєстрований в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київської області, як непрацюючий пенсіонер. Проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується копією посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, копією пенсійного посвідчення, копією паспорта.

Згідно з Постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року місто Біла Церкву віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться оплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону (ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем виплачувалась доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_1 оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував доплату значно нищу, ніж це передбачено ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Пунктом 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-V дію абзаців другого, третього, четвертого ч. 1 та ч. 2 ст. 39 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2007 рік зупинено, однак, у подальшому ці положення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

Пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VІ та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було замінено. Згідно з новою редакцією цієї норми громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Однак, у подальшому ці положення також було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року (після прийняття Конституційним Судом України рішення від 09.07.2007 року № 6-рп/2007), а також з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року (після прийняття Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 року № 10-рп/2008) законодавче регулювання відносин з виплати доплати непрацюючим пенсіонерам проживаючим в зоні посиленого радіоекологічного контролю визначалось ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 06.06.1996 року №230/96-ВР), оскільки обмеження щодо її застосування було скасовано, а жодних інших обмежень Верховна Рада України не встановлювала.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9"Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок доплати до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київської області відхилити

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2009 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: