Справа № 540/411/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 р. Справа № 540/411/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу від 17.04.2015 року, -

В с т а н о в и л а:

30.04.2015 року позивач - управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області (далі - УПФУ) звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченка С.В. (далі - державний виконавець) від 17.04.2015 року про накладення штрафу у розмірі 1.360 грн. за невиконання судового рішення, посилаючись на її необгрунтованність.

Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що державний виконавець при винесенні постанови про накладення штрафу ВП № 46273356 від 17.04.2015 року діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах своєї компетенції, оскільки позивачем у встановлений державним виконавцем строк рішення суду не виконано, не вчинено дій для виконання такого рішення й після подання стягувачем заяви про призначення пенсії за вислугою років, навпаки всупереч рішення суду зазначено про не зарахування стажу військової служби до стажу роботи за вислугою років, а тому суд дійшов висновку, що накладення штрафу у розмірі 1360 грн за невиконання рішення суду є правомірним.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, фактично на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Машівського районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року по справі № 540/1348/14-а, що набрала законної сили 23.12.2014 року, задоволені позовні вимоги ОСОБА_2, - визнані неправомірними дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_2 зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти, періоду проходження строкової військової служби. УПФУ зобов'язано зарахувати ОСОБА_2 до стажу, що дає право на отримання пенсійного забезпечення за вислугою років як працівнику освіти період проходження строкової військової служби з 15.10.1989 року по 25.11.1991 року (а.с. 84-87).

Постановою державного виконавця Ткаченка С.В. від 29.01.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, що був виданий ОСОБА_2 для примусового виконання постанови Машівського районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року по справі № 540/1348/14-а, боржнику наданий 7-миденний строк для добровільного виконання виконавчого документу (а.с. 15).

18.02.2015 року до УПФУ надійшла вимога державного виконавця, якою останній зобов'язував боржника у виконавчому провадженні у триденний термін виконати судове рішення, повідомити про виконання підрозділ органу державної виконавчої служби, надавши тому документальне підтвердження (а.с. 5).

У відповідь на вимогу 19.02.2015 року УПФУ повідомило державного виконавця про те, що станом на 19.02.2015 року ОСОБА_2 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії не звертався (а.с. 4).

З заявою про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_2 звернувся до УПФУ 24.02.2015 року (а.с. 14).

Рішенням УПФУ № 3 від 17.03.2015 року в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено, у зв'язку із відсутністю факту звільнення заявника з роботи, що дає право на призначення даного виду пенсії (а.с. 78-79).

При цьому, пенсійним органом при визначенні періоду страхового стажу ОСОБА_2 що надає останньому право на пенсію за вислугу років врахований період з 15.10.1989 року по 25.11.1991 року, свідченням чому є розрахунок стажу (а.с. 11).

Постановою державного виконавця від 17.03.2015 року за невиконання судового рішення без поважних причин на УПФУ накладений штраф у розмірі 680 грн (а.с. 6).

Постановою державного виконавця від 17.04.2015 року за невиконання судового рішення без поважних причин на УПФУ накладений штраф у розмірі 1.360 грн (а.с. 8).

Прийняте рішення державним виконавцем вмотивовано фактом невиконання боржником станом на 14.04.2015 року судового рішення.

Колегія суддів не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, для прийняття рішення щодо застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону державний виконавець повинен встановити два факти: по-перше, що судове рішення не виконано, по-друге, що рішення суду не виконано без поважних на то причин.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено, що перевіряючи правомірність рішення органу владних повноважень суд повинен перевірити чи є таке рішення обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Приходячи до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця зазначеним критеріям не відповідає, оскільки прийнята без врахування того, що 17.03.2015 року УПФУ фактично виконало судове рішення шляхом проведення обрахунку страхового стажу ОСОБА_2 з врахуванням періоду період проходження останнім строкової військової служби з 15.10.1989 року по 25.11.1991 року.

Та обставина, що про виконання судового рішення УПФУ повідомило підрозділ органу державної виконавчої служби лише 23.04.2015 року, не звільняло відповідача від обов'язку перед прийняттям рішення про застосування штрафу встановити факт невиконання боржником судового рішення, а також здійснити аналіз причин його невиконання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято рішення без урахування фактичних обставин справи при неповному їх з'ясуванні, а тому вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.1,4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області - задовольнити.

Постанову Машівського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року - скасувати, з прийняттям нового судового рішення, яким адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченка Сергія Володимировича від 17 квітня 2015 року ВП № 46273356 про накладення штрафу у розмірі 1.360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 листопада 2015 року.