Справа № 2а-1154/10/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2010-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2010 р. Справа № 2a-1154/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимощука О.Л.,

при секретарі Гергелюк Н.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийської обєднаної державної податкової інспекції до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, -

встановив:

24.03.2010 року Коломийська оДПІ звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення (скасування) підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за період з 30.03.2004 року по даний час, тобто більш ніж протягом року, всупереч вимог ст.9 Закону України Про систему оподаткування, п.п.4.1.1. п.4.1 ст.4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами не подавала до Коломийської ОДПІ податкову звітність з будь-якого податкового платежу, що у відповідності до ч.2 ст.46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлялась через оголошення в газеті „Коломийський вісник від 15.04.2010р. №38-39(3462), наданим правом на подання заперечення проти позову не скористалась.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 15.01.2003 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію, та взята на облік як платник податків Коломийською обєднаною ДПІ 16.01.2003р. за №25 (а.с.4,5).

Згідно довідки Коломийської оДПІ від 14.12.2009 року встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звітність не подає з 30.03.2004 року. Таким чином, починаючи з 2004 року та по 2009 рік, тобто більш ніж протягом року, відповідач не подавала декларацію про доходи фізичних осіб, чим порушила вимоги ст. 9 Закону України Про систему оподаткування. Згідно довідки Коломийської оДПІ станом на 15.12.2009 року заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами у відповідача відсутня (а.с.7).

Згідно із статтею 58, частиною 1 статті 128 Господарського кодексу України, статтею 4 Закону України «Про систему оподаткування»відповідач являється субєктом господарювання та платником податків і зборів (обовязкових платежів).

В абзаці 6 частини 6 статті 128 Господарського кодексу України зазначається, що громадянин підприємець зобовязаний своєчасно надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обовязкових платежів, сплачувати податки та інші обовязкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про систему оподаткування від 25.06.1991 р. №1251-ХІІ платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Пунктом 4.1.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»на платників податків покладено обовязок подачі податкових декларацій за базові податкові (звітні) періоди, що дорівнюють календарному місяцю, календарному кварталу або календарному півріччю, календарному року.

Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 даного Закону передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно ч.3 ст.46 вказаного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 11 Закону України Про державну податкову службу № 509 від 04.12.1990 року органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду із позовною заявою про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису (ч.3 ст.49 даного Закону).

Таким чином, суд приходить до висновку, що неподання з 2004 року податкових декларацій, документів фінансової звітності фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 органам державної податкової служби, суперечить статті 67 Конституції України, статті 128 Господарського кодексу України, статті 9 Закону України «Про систему оподаткування», статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»і у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись, ст.ст.158-163, ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1, (ідн. № НОМЕР_1), вул. Лисенка,2/6, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200.

Після набрання постановою законної сили, направити її копію державному реєстратору виконавчого комітету Коломийської міської ради для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запису про судове рішення та внесення запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимощук О.Л.

Постанова в повному обсязі складена 05.05.2010року.