Справа № 402/1122/15-а
Суддя: Ясінський Л. Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/1122/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого Ясінський Л. Ю.

при секретарі - Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. м. Ульяновка адміністративну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 сільська рада, скасування рішення №56 шостої сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання від 15.03.2011 року "Про відміну рішення сесії сільської ради від 17.02.2011 року №49 "Про надання погодження на приватизацію земельної ділянки"; рішення №57 шостої сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання від 15.03.2011 року "Про заяви громадян"; рішення №126 шістнадцятої сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання від 20.03.2012 року "Про надання в приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель відумерлої спадщини"; рішення №181 двадцять четвертої сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання від 02.04.2013 року "Про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель відумерлої спадщини"., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що 17 лютого 2011 року рішенням ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії №49 йому надано погодження на приватизацію земельної ділянки, яка розташовона за межами села Вільхове із земель ОСОБА_2 сілької ради площею до 1.55 га. для ведення особистого селянського господарства. В п.3 рішення вказано «землевпоряднику сільської ради ОСОБА_3 підготувати необхідні документи та подати їх до відділу Держкомзему в Ульяновському районі.

15 березня 2011 року рішенням ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання шостої сесії №56, відмінено п.1 рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії від 17.02.2011 року №49 «Про надання ОСОБА_1 погодження на приватизацію земельних ділянок».

В подальшому на неодноразові звернення позивача з підстав погодження на приватизацію земельної ділянки рішенням ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання шістнадцятої сесії №126 від 20.03.2012 року та рішенням ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання двадцять четвертої сесії №181 від 02.04.2013 року позивачу було відмовлено у наданні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Позивач вважає, що скасовуючи п.1 рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії від 17.02.2011 року №49 «Про надання ОСОБА_1 погодження на приватизацію земельних ділянок» відповідач вийшов за межі своєї компетенції.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач протиправно скасував раніше прийняте рішення, чим порушено його право на отримання земельної ділянки у власність.

До закінчення судового розгляду представник позивача до канцелярії суду подав заяву в якій зазначив, що позов підтримує частково в частині поновлення строку на звернення до суду та скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання шостої сесії №56 від 15 березня 2011 року, яким відмінено п.1 рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії від 17.02.2011 року №49 «Про надання ОСОБА_1 погодження на приватизацію земельних ділянок» просить справу розглянути без його участі та участі позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що оскільки ОСОБА_1 у період із 17.02.2011 року по 15.03.2011 року на прохання секретяря сільської ради не звернувся в сільську раду за отриманням рішення №49 від 17.02.2011 року, а також не приступив до оформлення проекту землеустрою, сесія сільської ради мала право відмінити своє рішення. Дане рішення не могло бути скасоване лише у випадку, якщо відповідно до припису цього рішення на момент прийняття рішення про відмову, вже виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав охоронюваних Законом інтересів грмадян.

В судове засідання 22.10.2015 року педставник відповідача не з»явився, повідомдений належним чином.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Причину пропущення строку звернення ОСОБА_4 до суду, суд визнає поважною, оскільки з матеріалів справи вбачається , що позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 сільської ради про надання йому погодження на приватизацію земельної ділянки, про остаточну відмову йому стало відомо лише у грудні 2014 року.

Судом встановлено, що 17 лютого 2011 року рішенням ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії №49 позивачу надано погодження на приватизацію земельної ділянки, яка розташовона за межами села Вільхове із земель ОСОБА_2 сілької ради площею до 1.55 га. для ведення особистого селянського господарства. В п.3 рішення вказано «землевпоряднику сільської ради ОСОБА_3 підготувати необхідні документи та подати їх до відділу Держкомзему в Ульяновському районі. (а.с.8).

15 березня 2011 року рішенням ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання шостої сесії №56, відмінено п.1 рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії від 17.02.2011 року №49 «Про надання ОСОБА_1 погодження на приватизацію земельних ділянок». (а.с.9).

Згідно ч.2 ст.2 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" станом на 01.01.2011 року місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ч.ч.1,2 ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" становм на 01.01.2011 року рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України, в редакції станом на 01.01.2011 року, громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, що підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

В рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) (справа N 1-9/2009) зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Як встановлено судом в рішенні ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії №49 від 17.02.2015 року «Про надання ОСОБА_1 погодження на приватизацію земельної ділянки» не було вказано терміну, яким би визначалися строки дії цього рішення та строки, в які потрібно б було приступити до оформлення проекту землеустрою.Підтвердження того, що ОСОБА_1 секретар сільської ради повідомляв про необхідність отримати рішення №49 від 17.02.2011 року представник відповідача суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про притиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта власних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, судом встановлено, що п.3, рішення ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії №49 від 17.02.2015 року «Про надання ОСОБА_1 погодження на приватизацію земельної ділянки», в якому зазначено « «землевпоряднику сільської ради ОСОБА_3 підготувати необхідні документи та подати їх до відділу Держкомзему в Ульяновському районі» - рішенням ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання не скасований, а тому суд дійшов впевненого висноку, що у позивача на підставі данного рішення виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і позивач заперечує проти їх зміни чи припинення.

За таких обставин, сільська рада не мала повноважень самостійно скасовувати своє рішення №49 від 17.02.2011 року, оскільки воно є актом одноразового застосування, його дія вичерпана внаслідок зобов»язання землевпорядника сільської ради ОСОБА_3 підготувати необхідні документи та подати їх до відділу Держкомзему в Ульяновському районі, тому скасування такого рішення з мотивів його незаконності можливе лише в судовому порядку.

Таким чином, оскаржуване рішення ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання шостої сесії №56 від 15.03.2011 року, яким відмінено п.1 рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання п»ятої сесії від 17.02.2011 року №49 «Про надання ОСОБА_1 погодження на приватизацію земельних ділянок» не ґрунтується на законі, тому підлягає скасуванню, а позов цій частині слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.6, 9,11, 17, 71, 100, 158-163 КАС України, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні", рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_5 строк звернення до суду.

Скасувати п.1 рішення №56 шостої сесії ОСОБА_2 сільської ради шостого скликання від 15.03.2011 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ульяновський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. В разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ССуддя: ОСОБА_6