Справа № П/811/4338/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2015 рокусправа № П/811/4338/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі №П/811/4338/14
за позовом до про Фермерського (селянського) господарства «Черевач» Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Фермерське (селянське) господарство «Черевач» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.07.2014 року, яким застосовано штрафні санкції в сумі 17 600,00 грн. по податку на додану вартість.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року у справі № П/811/4338/14 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області № від 30.07.2014 року.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що податковий орган під час проведення перевірки фактично дослідив показники податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, а не за жовтень 2013 року, як було зазначено в акті перевірки. Отже висновки податкового органу щодо порушення позивачем п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України є безпідставними.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що в акті перевірки допущено описку та зазначено звітний період, за який проведено перевірку - жовтень 2013 року, замість вересня 2013 року, оскільки перевіркою охоплено податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за вересень 2013 року № від 17.10.2013 року. Крім того, відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; просить, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року у справі П/811/4338/14 скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Сторони, належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду, представників у судове засідання не направили.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 11.07.2014 року посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку позивача за звітний податковий період - жовтень 2013 року по податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки № 28/1500/20650533.

Актом перевірки встановлено порушення п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання в розмірі 176 000,00 грн.

Як свідчить зміст зазначеного акта, під час перевірки податкової звітності з податку на додану вартість, яка надійшла до податкового органу протягом звітного податкового періоду - жовтня 2013 року, було встановлено наступне.

Позивачем подано декларацію з податку на додану вартість № від 17.10.2013 року, сума грошового зобов'язання за якою склала 176 000, 00 грн., граничний термін сплати 30.10.2013 року, дата сплати зобов'язання 31.10.2013 року, сума 176 000,00 грн., кількість днів затримки -1, сума штрафних санкцій (10%) 17 600,00 грн.

Обставини, зазначені в акті перевірки, підтверджено матеріалами справи та не спростовуються сторонами.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 30.07.2014 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції по податку на додану вартість в розмірі 17 600, 00 грн.

Відповідно до п. 209.1 ст. 209 Податкового кодексу України Резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України Згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють обслуговування бюджетних коштів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 11 від 12.01.2011 року встановлено, що на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарське підприємство веде реєстри виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, складає податкову декларацію і в строки, встановлені статтею 203 Кодексу , подає її разом з копіями записів у зазначених реєстрах за відповідний період в електронному вигляді до органу державної податкової служби

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів за кодами згідно з УКТЗЕД 2204 29 і 2204 30, які поставляються підприємствами первинного виноробства), тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунка на спеціальний рахунок у строки, встановлені статтею 203 Кодексу для перерахування суми податку на додану вартість до державного бюджету.

Сільськогосподарське підприємство подає за місцем своєї реєстрації не пізніше останнього календарного дня місяця, що настає за звітним (податковим) періодом, органові державної податкової служби копії платіжних доручень про фактично зараховані на спеціальний рахунок суми податку на додану вартість за кожний звітний (податковий) період.

Згідно п. 4 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 11 від 12.01.2011 року, сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України, а починаючи з 1 січня 2018 р. перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства.

Зі змісту вказаних норм слід дійти висновку, що суми податку на додану вартість, нараховані сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, які зараховуються на спеціальний рахунок та повністю залишаються в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства, за своєю правовою природою є податком, який підлягає сплаті з певними особливостями у визначені строки. Сплата цього податку, фактично є грошовим зобов'язанням сільськогосподарського підприємства.

Аналогічна позиція викладена також у постанові Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 року у справі № К/800/65210/14.

У відповідності до ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 126 Податкового кодексу України визначено, що в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За наведених обставин, враховуючи, що в порушення вимог ст. 203 Податкового кодексу України позивач несвоєчасно сплатив самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість на спеціальний рахунок, кошти, акумульовані на якому повністю залишаються в розпорядженні сільськогосподарського підприємства, колегія суддів зазначає, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи суду першої інстанції стосовно того, що порушення строків зарахування коштів на спеціальний рахунок, яке мало місце у жовтні 2013 року, стосується декларації № від 17.10.2013 року, поданої за попередній звітний податковий період (вересень 2013 року), не спростовують факту правопорушення та не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Оскільки висновок суду першої інстанції не узгоджується з нормами матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі №П/811/4338/14 скасувати, у задоволенні позову - відмовити.

Керуючись ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі № П/811/4338/14 - скасувати.

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Постанову виготовлено у повному обсязі 27.10.2015р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко