Справа № 2а/0470/5769/11
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. Справа № 2а/0470/5769/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Північна міжрайонна державна податкова інспекція у м.Кривому Розі звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» суму податкового боргу перед бюджетом у розмірі 10943119,03 грн., з них:

з частини чистого доходу (прибутку) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету у розмірі 42776,00 грн.;

з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 10739598,05 грн.;

з податку на додану вартість у розмірі 160744,98 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не сплатив самостійно задекларовані податкові зобов'язання по податку на прибуток, податку на додану вартість, частину чистого доходу (прибутку), податкових зобов'язань нарахованих податковим органом, розрахованих відсотків за користування розстрочкою на підставі рішень про надання розстрочки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов визнав в частині сум за актом звірки взаєморозрахунків, у разі задоволення позову просив відстрочити та розстрочити виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

З урахуванням того, що за даним позовом правовідносини виникли до набрання чинності Податковим кодексом України та те, що позивач звернувся з позовними вимогами до адміністративного суду після набрання чинності вказаним вище Кодексом, до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на час виникнення спору та законодавство, яке є чинним на момент розгляду цієї справи лише щодо повноважень позивача, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» зареєстроване виконкомом Криворізької міської ради 01.09.1999 року, про що підприємству видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №100776, а також зареєстровано статут ДП «Криворізька теплоцентраль» від 01.09.1999р. №0020634.

ДП «Криворізька теплоцентраль» в Північній міжрайонній державній податковій інспекції зареєстроване як основний платник податків, про що свідчить довідка про взяття на облік платника податків від 24.02.2009 року №86.

За результатами проведеного аналізу діяльності підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства було встановлено порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, а саме:

42776,00 грн. - самостійно задекларовані податкові зобов'язання по частині чистого доходу (прибутку);

759118,26 грн. - самостійно задекларовані податкові зобов'язання по податку на прибуток;

160744,98 грн. - самостійно задекларовані податкові зобов'язання по податку на додану вартість.

Крім того, на підставі акту перевірки від 24.01.2011 року, керуючись пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.54, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, Північною міжрайонною державною податковою інспекцією визначено податкове зобов'язання податковим повідомленням-рішенням по податку на прибуток від 04.02.2011р. №/0 на суму 51936,00 грн. Вказане рішення податковим органом вручено 07.02.2011 року особисто головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_5, про що свідчить його підпис в корінці рішення.

Зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку не оскаржені.

Рішенням Державної податкової адміністрації України № 27 від 17.05.2010 року визначено строки і суми сплати розстроченого податкового зобовязання (боргу) з податку на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності в розмірі 9544421,00 грн.

Сума відсотків за користування розстрочкою у розмірі 384122,79 грн. розрахована та не сплачена платником податків в порядку, визначеному пп. 14.1.1 п. 14.1 ст. 14 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, що діяв на час виникнення зобов'язань.

У відповідності до п.п. 6.2.3 "а" п.п. 6.2 ст.6 Закону Україну Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами та у зв'язку з несплатою до бюджету податкового боргу в повному обсязі податковим органом виставлена перша податкова вимога №1/60 від 24.11.2001 року, яка отримана 25.10.2001 року.

У відповідності до п.п. 6.2.3 "б" п. 6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та у зв'язку з несплатою до бюджету податкового боргу податковим органом виставлена друга податкова вимога №2/162 від 24.11.2001 року, яка отримана 25.11.2001 року.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача складає 10943119,03 грн.

Крім того, заступником начальника Північної міжрайонної державної податкової інспекції прийнято рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів від 04.02.2002 року №4.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до ст.10 Закону України Про державну податкову службу в Україні органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядок встановлений законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірі, встановлених законодавством, а також стягувати до державного бюджету суми заборгованості суб'єктів господарювання за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, та нарахованої на неї пені у порядку, передбаченому Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Відповідно пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У пп.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами вказано, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 36.136.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно пп.14.1.1 п.14.1 ст.14 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами розстроченням податкових зобов'язань є надання платнику податків бюджетного кредиту на основну суму його податкових зобов'язань без урахування сум пені під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеної згідно з пунктом 16.4 статті 16 цього Закону.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі виключно за рішенням суду.

Відповідно до пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд доходить висновку, що позивачем надані належні докази, які свідчать про заборгованість відповідача перед бюджетом, а тому позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідач заявив клопотання, яким просив відстрочити виконання судового рішення та розстрочити виконання судового рішення на 60 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів починаючи з 01.01.2017 року. Обгрунтував зазначене клопотання представник відповідача тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1235 затверджено Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, тобто, на думку відповідача, чітко визначено підстави для звернення за розстроченням або відстроченням.

У відповідності до ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно зі ст. 257 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідач не навів причин відстрочення та розстрочення платежів на такий тривалий термін, проте суд погоджується з наведеними фактами важкого фінансового становища, які призвели до порушення справи про банкрутство.

З урахуванням зазначених обставин, суд вбачає необхідність часткового задоволення заяви представника відповідача.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Криворізька теплоцентраль" () суму податкового боргу перед бюджетом у розмірі 10943119,03 грн., з них:

стягнути з Державного підприємства „Криворізька теплоцентраль" () на користь державного бюджету суму податкового боргу з частини чистого доходу (прибутку) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету у розмірі 42776,00 грн. на бюджетний рахунок 0022, код платежу 21010100, одержувач Управління державної казначейської служби у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, код 38031627, Банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012;

стягнути з Державного підприємства „Криворізька теплоцентраль" () на користь бюджету суму податкового боргу з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 10739598,05 грн. на бюджетний рахунок 0022, код платежу 11020100, одержувач Управління державної казначейської служби у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, код 38031627, Банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012;

стягнути з Державного підприємства „Криворізька теплоцентраль" () на користь державного бюджету суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 160744,98 грн. на бюджетний рахунок 0022, код платежу 14010100, одержувач Управління державної казначейської служби у Жовтневому районі м.Кривого Рогу, код 38031627, Банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012.

Відстрочити виконання судового рішення до 31.12.2012 року.

Розстрочити виконання судового рішення починаючи з 01.01.2013 року сроком на 24 місяці.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 січня 2012 року

Суддя ОСОБА_1