Справа № 804/3989/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 рокусправа № 804/3989/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі №804/3989/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рафтола» (далі - ТОВ «Рафтора») 13 березня 2015 року звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (правонаступник Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області), згідно з яким просить:

визнати протиправним та скасувати рішення прийняте відповідачем №23231/04-18-02/297 від 18 грудня 2014 року про невизнання звітності ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за листопад 2014 року податковою;

визнати неправомірною відмову відповідача у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за листопад 2014 року, а податкову декларацію ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за листопад 2014 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 11 грудня 2014 року;

зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «Рафтола»;

зобов'язати у порядку статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України відповідача у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у цій справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення у цій справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що дії податкового органу, щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року з підстав відсутності реєстру виданих та отриманих податкових накладних, які є невідємною частиною податкової декларації є протиправними, оскільки у відповідності до опису вкладення поштового відправлення вказаний реєстр є у переліку направленої податкової звітності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача №23231/04-18-02/297 від 18 грудня 2014 року про невизнання звітності ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за листопад 2014 року податковою.

Визнано неправомірною відмову відповідача у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за листопад 2014 року, а податкову декларацію ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за листопад 2014 року визнано такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 11 грудня 2014 року.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що подана позивачем податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2014 року не відповідає вимогам пункту 45.3 ст. 45 Податкового кодексу України, в поданій декларації ТОВ «Рафтола» невірно зазначено найменування контролюючого органу, а саме: зазначено ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів, замість вірного - ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Згідно з запереченням на апеляційну скаргу, позивач посилаючись на її необґрунтованість, просив у задоволенні скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ТОВ «Рафтола»» засобами поштового зв'язку було направлено контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками (а.с.18-32).

Листом від 18 грудня 2014 року №23231/04-18-08/297 відповідач повідомив позивача про те, що податкова звітність з податку на додану вартість за податковий період листопад 2014 року без реєстру виданих та отриманих податкових накладних є оформленою з порушенням вимог пункту 48.1 статті 48 та абзацу 3 пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, звітність не визнано податковою та підлягає переоформленню з дотриманням всіх вимог чинного законодавства (а.с.16).

Правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо відмову у прийнятті податкової декларації позивача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, 46.1. Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до частин 48.1-48.3 статті 48 Податкового кодексу України форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до вимог пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Отже, із системного аналізу зазначених норм вбачається, що обов'язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов'язком податкового органу щодо прийняття такої декларації. І лише, у разі наявності зауважень щодо її оформлення, ДПІ зобов'язано надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

У своєму листі від 18 грудня 2014 року №23231/04-18-02/297, відповідачем вказано, що надіслана позивачем податкова звітність з податку на додану вартість за податковий період листопад 2014 року без реєстру виданих та отриманих податкових накладних є оформленою з порушенням вимог пункту 48.1 ст.48 та абзацу 3 пункту 46.1 ст.46 Податкового кодексу України, тому звітність не визнано податковою.

Відповідно до пункту 59 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 визначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно з абзацом другим підпункту 49.6. Податкового кодексу України у разі втрати або зіпсуття поштового відправлення чи затримки його вручення контролюючому органу відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової декларації несе оператор поштового зв'язку у порядку, передбаченому законодавством, при цьому платник податків звільняється від будь-якої відповідальності за неподання або несвоєчасне подання такої податкової декларації.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2014 року була направлена ТОВ «Рафтола» на адресу відповідача засобами поштового зв'язку із описом поштового вкладення у переліку направлених документів якого є Реєстр виданих та отриманих податкових накладних Податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року. Також, у зазначеному описі поштового вкладення відсутні відомості про пошкодження вкладених документів чи їх відсутність, про що свідчить підпис працівника поштового зв'язку та відбиток штемпеля підприємства поштового зв'язку (а.с.19).

Крім того, в апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що ТОВ «Рафтола» порушено ст. 48 Податкового кодексу України, а саме невірно було зазначено назву контролюючого органу, до якого подавалась декларація. Так, замість вірного - «ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області», було зазначено «ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів».

Однак зазначені обставини в листі від 18 грудня 2014 року №23231/04-18-02/297, яким відповідачем було повідомлено позивача про те що, подану ним звітність не визнано податковою, не відображені.

Крім того, чинним законодавством України податковий орган не наділений повноваженнями щодо невизнання податкової декларації документом податкової звітності, тобто надання їй статусу «не визнана як податкова звітність», оскільки у відповідності до статей 48 та49 Податкового кодексу України податковий орган має право або прийняти податкову декларацію, або відмовити у її прийнятті.

Згідно з частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідачем зазначений обов'язок не виконано.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі №804/3989/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 30 жовтня 2015 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко