Справа № П/811/672/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Справа № П/811/672/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за поданням Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до відповідача - Комунального підприємства "Житлогосп"

про стягнення коштів за податковим боргом.

03 березня 2014 року Олександрійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - заявник) звернулася до суду у порядку статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України з поданням про стягнення з Комунального підприємства "Житлогосп" (далі - відповідач) податкового боргу з податку на додану вартість за січень 2014 року в сумі 69 448,00 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача.

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що згідно поданої до податкового органу декларації з податку на додану вартість № від 19 лютого 2014 року за січень 2014 року, відповідач самостійно визначив податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 69 448,00 грн., проте у встановлені строки його не сплатив, внаслідок чого за відповідачем рахується податковий борг у сумі 69 448,00 грн.

Ухвалою судді від 03 березня 2014 року за вказаним поданням відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду в судовому засіданні.

04 березня 2014 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду було вирішено провести розгляд справи за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідач не був належним чином у відповідності до статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлений про розгляд справи.

Сторони у судове засідання призначене на 08 квітня 2014 року не прибули. При цьому заявником подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив та своїм правом визнати позовні вимоги або ж надати суду письмові заперечення проти позову та відповідні докази не скористався. (а.с.40,49).

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Крім того, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина шоста статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу за вказаним поданням у порядку письмового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, суд

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2010 року Олександрійським міськрайонним управлінням юстиції Кіровоградської області здійснено державну реєстрацію юридичної особи Комунального підприємства "Житлогосп", яке з 13 квітня 2011 року перебуває на обліку в податковому органі як платник податку на додану вартість (а.с. 4-6).

Відтак, відповідач перебуває на податковому обліку в Олександрійській об'єднаній державній податковій інспекції, є платником податків та інших платежів у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На виконання вказаних конституційних приписів Податковим кодексом України визначено вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Зокрема, статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За змістом пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Крім того, пункт 203.2 вказаної статті Податкового кодексу зобовязує платника податків самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації з податку на додану вартість, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Судом встановлено, що відповідач подав до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року №, якою самостійно визначив податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 69 448,00 грн (а.с.11-12).

Згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, податкове зобовязання, самостійно визначене відповідачем у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року, є узгодженим та повинно було бути сплачене до 28 лютого 2014 року. Однак, у вказаний строк сума податкового зобов'язання до бюджету відповідачем сплачена не була.

Відповідно до пункту 59.4 статті. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається, зокрема, платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковим органом було сформовано податкову вимогу форми Ю, які було направлено відповідачеві та ним отримано (а.с.13). Наразі вказані податкові вимоги не відкликані та не скасовані.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. При цьому, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, податковий борг відповідача тобто сума грошового зобов'язання, самостійно узгодженого платником податків, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, становить наразі 69448,00 грн., що підтверджується довідкою та розрахунком податкового органу про наявність заборгованості та зворотнім боком облікової картки (а.с.10).

Згідно з пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з пунктами 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Крім того, відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних законодавчих приписів підпунктами 20.1.18, 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; стягувати до бюджетів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із системного звязку положень Податкового кодексу України, суд вважає за необхідне вказати також, що приписи статті 96 Податкового кодексу України, якою передбачено погашення боргу комунальних підприємств шляхом проведення процедури, повязаної з залученням органів місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, є спеціальною нормою однак застосовується у випадку відсутності коштів боржника на рахунках у банках, що його обслуговують.

Тобто, процедурі погашення податкового боргу комунальних підприємств, передбаченій приписами статті 96 Податкового кодексу України, повинна передувати процедура погашення податкового боргу, передбачена положеннями статті 95 Податкового кодексу України.

Виходячи з викладеного, на підставі аналізу встановлених обставин і правовідносин, що їм відповідають, а також враховуючи, що відповідачем не надано доказів сплати заборгованості з податку на додану вартість за січень 2014 року, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими, відповідають обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 1833, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Комунального підприємства "Житлогосп" про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлогосп" () на користь Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 69 448,00 грн (шістдесят дев'ять тисяч чотириста сорок вісім гривень, нуль копійок) з рахунків у банках, що обслуговують Комунальне підприємство "Житлогосп".

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1