Справа № 803/475/15-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Справа № 876/6176/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області), в якому просив незаконним та скасувати наказ ГУ ДФС у Волинській області від 20.02.2015 року № 54-о «Про звільнення ОСОБА_1О.», поновити його на посаді слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнути з ГУ ДФС у Волинській області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказаний наказ ГУ ДФС у Волинській області від 20.02.2015 року № 54-о є незаконним з підстав грубого порушення вимоги статті 40 Кодексу законів про працю України (КЗпП України), оскільки ОСОБА_1 звільнено в період його тимчасової непрацездатності, а також вимоги статті 43-1 цього ж Кодексу, позаяк не було отримано згоди на звільнення від первинної профспілкової організації, членом якої є позивач.

Крім того, відповідачем було порушено вимоги пункту 2 частини п»ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», оскільки предметом перевірки слугувала декларація про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру, поданої позивачем не за минулий (2014) рік, а за 2013 рік. Крім того, відповідачем не було враховано, що позивачем було складено дві декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік, проте декларація із відображеним у ній майном до уваги безпідставно взята не була. Відповідач також порушив наказ ДФС України від 24.02.2015 року № 117, яким передбачено проведення перевірки згідно із Законом України «Про очищення влади» у ГУ ДФС у Волинській області тільки з 12.03.2015 року.

Крім того, вказаними незаконними діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, що супроводжувалося погіршенням стану здоров»я, призвело до порушення нормальних життєвих зв»язків та породило непевність у майбутньому, і таку шкоду позивач оцінює у 5 000,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Волинській області від 20 лютого 2015 року № 54-о «Про звільнення ОСОБА_1О.». Поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області з 20 лютого 2015 року. Стягнуто з Головного управління ДФС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7 327 гривень 78 копійок (сім тисяч триста двадцять сім гривень сімдесят вісім копійок). Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області з 20 лютого 2015 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2903 гривні 46 копійок (дві тисячі дев»ятсот три гривні сорок шість копійок) звернуто до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ГУ ДФС у Волинській області оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з підстав, викладених у апеляційній скарзі, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що мали місце факти недостовірного декларування майна позивачем та виявлення такого недостовірного декларування, однак суд першої інстанції дійшов висновку, що за таких обставин факт відповідальності відсутній. Таким чином, судове рішення суду першої інстанції ухвалене на підставі поверхневого дослідження та оцінки доказів з порушенням принципу повного та всебічного з»ясування обставин справи та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 09.10.2013 року працював у Головному управлінні Міндоходів у Волинській області (правонаступником якого є ГУ ДФС у Волинській області), зокрема, з 09.10.2013 року по 15.07.2014 року на посаді старшого слідчого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області, з 15.07.2014 року по 04.12.2014 року на посаді слідчого з особливо важливих справ відділу планування та моніторингу слідчого управління фінансових розслідувань управлінні Міндоходів у Волинській області, що підтверджується витягом з послужного списку особової справи ОСОБА_1 (а.с. 57).

На виконання постанов Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби», від 06.08.2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби України та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», наказу ДФС України від 12.09.2014 року № 128 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів ДФС», наказу Міністерства доходів і зборів України від 19.09.2014 року № 11 «Про реорганізацію головних управлінь Міндоходів в окремих областях» (а. с. 114-115), наказу ГУ ДФС у Волинській області від 10.10.2014 року № 79 «Про введення в дію структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Волинській області» (а.с. 116) відбулася реорганізація ГУ Міндоходів у Волинській області шляхом утворення ГУ ДФС у Волинській області.

ОСОБА_1 було запропоновано посаду слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області, з якою він погодився, про що подав рапорт від 03.12.2014 року начальнику ГУ ДФС у Волинській області (а. с. 59).

Згідно із наказом ГУ ДФС у Волинській області від 24.12.2014 року №101-о «Про переведення працівників податкової міліції області», у зв»язку із реорганізацією Головного управління Міндоходів у Волинській області, лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1, слідчого з особливо важливих справ відділу планування та моніторингу слідчого управління фінансових розслідувань управлінні Міндоходів у Волинській області переведено на посаду слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області (а.с. 60-62).

03.12.2014 року позивач ОСОБА_1 власноручно написав заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», у якій відповідно до статті 6 вказаного Закону повідомив про те, що заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, щодо нього не застосовуються, та надав згоду на проходження перевірки і оприлюднення відомостей щодо нього відповідно до вимог зазначеного Закону (а. с. 74).

04.12.2014 року ГУ ДФС у Волинській області направлено запити про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», відносно ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Головного управління юстиції у Волинській області, Державної судової адміністрації України, Луцької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ).

Зокрема, до запиту ГУ ДФС у Волинській області про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», від 04.12.2014 року № 942/7/03-20-04-45, направленого Луцькій ОДПІ, було долучено копію заяви позивача про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», паспорта громадянина України, декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік (а.с. 73).

Як слідує із висновку Луцької ОДПІ від 04.02.2015 року № 366/10/03-18-17-06 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п»ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (а.с. 93-94), Луцькою ОДПІ направлялися запити про надання відомостей про ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України у Волинській області, Державної авіаційної служби України, Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, ЦБД ДРФО ДФС України.

За результатами розгляду запитів та наданих відомостей:

- УДАІ УМВС України у Волинській області повідомило, що за ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль ГАЗ 33021, 1999 року випуску, об»єм двигуна 2500 куб. см., д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 85);

- Головне управління Держземагенства у Рівненській області повідомило про наявність земельної ділянки за адресою: с. Буків, вул. Селищна, 11 на території Білокриницької сільської ради Рівненського району, площею 0,0619 га, дата державної реєстрації державного акта 15.07.2009 року, підстава набуття права розпорядження голови РДА від 26.11.2008 року № 938 (а. с. 89-90);

- Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції повідомила, що у ОСОБА_1 наявний будинок за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Буків, вул. Селищна, 11, площею 44,8 кв. м., підстава набуття договір дарування від 20.04.2007 року.

Отже, Луцькою ОДПІ було виявлено недекларування ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік нерухомого майна (належних на праві власності земельної ділянки на території Білокриницької сільської ради Рівненського району та житлового будинку за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Буків, вул. Селищна, 11) та транспортного засобу (ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1).

Наказом ГУ ДФС у Волинській області від 20.02.2015 року № 54-о «Про звільнення ОСОБА_1О.» відповідно до Закону України «Про очищення влади» та підпункту «а» пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, звільнено 20.02.2015 року з посади та податкової міліції з постановкою на військовий облік лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1, слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області (а.с. 56). Підставою для прийняття вказаного наказу стала довідка від 19.02.2015 року про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», з якої слідує, що за результатами проведеної Луцькою ОДПІ перевірки з урахуванням письмових пояснень та підтвердних документів встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за минулий рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації станом на 04.02.2015 року про майно (майнові права) ОСОБА_1, відтак, за результатами проведеної перевірки встановлено, що до ОСОБА_1 застосовуються заборони, визначені частиною 3 та 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади» (а.с. 97-98).

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивача було звільнено з посади та податкової міліції згідно із наказом ГУ ДФС у Волинській області від 20.02.2015 року № 54-о «Про звільнення ОСОБА_1О.» у зв»язку із тим, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації станом на 04.02.2015 року про майно (майнові права) ОСОБА_1, проте, як встановлено в ході судового розгляду справи, у зазначеній декларації вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих ОСОБА_1 до початку, тобто не за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», тому суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог Закону України «Про очищення влади».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначає Закон України «Про очищення влади» (далі - Закон).

Як встановлено частинами 3, 4 статті 1 Закону протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, п»ятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом п»яти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду.

Частиною 8 статті 3 Закону встановлено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 2 Закону передбачено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв»язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону особа, яка претендує на зайняття посади, визначеної пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону (крім громадян, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу та на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або залучаються до виконання обов»язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на території проведення антитерористичної операції), подає власноручно написану письмову заяву, якою повідомляє про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до цього Закону.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» визначає Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563 (далі - Порядок).

Як встановлено пунктом 49 Порядку у разі призначення особи на іншу посаду в межах одного органу державної влади (у тому числі в разі призначення особи з територіального органу в апарат центрального органу виконавчої влади і навпаки) чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення на посаду з одного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування до іншого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 41 - 47 цього Порядку. У разі призначення особи на іншу посаду в межах апарату органу державної влади чи в межах органу місцевого самоврядування перевірка щодо неї не проводиться.

Пунктами 41 42, 45 47 Порядку передбачено, що особа, яка претендує на зайняття посади, передбаченої підпунктами 1 - 10 пункту 2 цього Порядку (крім особи, яка виявила бажання стати суддею) (далі - особа, яка претендує на зайняття посади), разом з документами, необхідними для її призначення на посаду, подає до відповідного органу власноручно написану заяву за формою згідно з додатком 1. Неподання заяви особою, яка претендує на зайняття посади або яка виявила бажання стати суддею, є підставою для відмови у призначенні такої особи на посаду, на яку вона претендує. Відповідальний структурний підрозділ протягом десяти днів з дня надходження заяви особи, яка претендує на зайняття посади, перевіряє достовірність відомостей, зазначених у заяві такої особи, щодо незастосування до неї заборон, передбачених частиною третьою статті 1 Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону. У разі невиявлення відповідальним структурним підрозділом підстав для застосування щодо особи заборон, передбачених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону, керівник органу може прийняти рішення про призначення такої особи на відповідну посаду. Керівник органу не пізніше ніж на третій день після призначення особи на посаду, передбачену підпунктами 1 - 10 пункту 2 цього Порядку (крім посади судді), одночасно надсилає до органів перевірки у порядку, передбаченому пунктами 17 - 19 цього Порядку, запити. Щодо особи, яка призначена на посаду, передбачену підпунктами 1 - 10 пункту 2 цього Порядку (крім посади судді), проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 20 - 24, 27 - 37, 39 - 40 цього Порядку. Керівник органу не пізніше ніж на третій день з дня надходження відповіді (висновку) копії судового рішення, якими встановлено недостовірність відомостей, зазначених у пунктах 1 та/або 2 частини п»ятої статті 5 Закону, приймає рішення про звільнення особи.

Аналізуючи вищенаведені норми, оскільки 03.12.2014 року позивачем написано заяву про проведення перевірки, то така перевірка повинна була бути розпочата у грудні 2014 року, а тому перевірці підлягала достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за минулий, тобто за 2013 рік.

У розділах ІІІ «Відомості про нерухоме майно» та розділі IV «Відомості про транспортні засоби» поданої до перевірки декларації ОСОБА_1 від 05.03.2014 року про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік позивачем не задекларовано будь-якого нерухомого майна чи транспортних засобів (а.с. 15-24).

Пунктами 19 20 Порядку визначено, що проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади», запит про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у декларації, поданій особою, яка підлягає перевірці, за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, надсилається до ДФС разом з копією декларації особи, яка підлягає перевірці, засвідченою кадровою службою органу, в якому проводиться перевірка. ДФС проводить перевірку в порядку, визначеному Мінфіном.

Згідно із пунктом 3 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п»ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року № 1100 (зареєстрованого і Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за № 1385/26162), загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові: отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи; одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації; проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з»ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з»ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з»ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел; повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей; одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов»язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку; підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п»ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Луцька ОДПІ в ході проведення перевірки виходила з того, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік вказані недостовірні відомості щодо наявності того майна (майнових прав), яке набуте ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади».

Як видно з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 05.02.2010 по 06.05.2011 року, та перебував на службі в органах податкової міліції з 09.10.2013 року по 20.02.2015 року, що підтверджується витягом з послужного списку його особової справи (а.с. 57).

Право власності на житловий будинок за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Буків, вул. Селищна, 11, загальною площею 44,8 кв. м., позивачем набуто за договором дарування житлового будинку, укладеного та нотаріально посвідченого 20.04.2007 року, зареєстрованого в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 05.09.2007 року (а.с. 154).

Також позивачу належать на праві власності дві земельні ділянки: площею 0,06 га на території Білокриницької сільської ради Рівненського району на підставі акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №235033 від 15.07.2009 року (а.с. 148), та площею 0,25 га у с. Буків Луцького району Волинської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №343177 від 19.03.2009 року (а.с. 152).

Транспортний засіб ГАЗ 33021, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, 26.08.2008 року зареєстрований за ОСОБА_1 та стоїть на обліку по даний час.

Транспортний засіб ВАЗ 211440, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, зареєстрований 05.10.2010 року на ОСОБА_1, а 31.08.2013 року перереєстрований на іншого власника.

В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що автомобіль НОМЕР_4 не підлягав відображенню у декларації ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік, оскільки станом на 31.12.2013 року вказаний автомобіль не був зареєстрований на останнього.

З огляду на наведене, нерухоме майно і транспортний засіб, які ОСОБА_1 повинен був задекларувати у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік, але не відобразив, набуті позивачем до початку проходження служби в органах внутрішніх справ та податкової міліції (тобто, не за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади»).

Згідно із пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Оскільки особа підлягає звільненню у випадку встановлення недостовірності відомостей лише щодо наявності того майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за минулий рік, яке було набуте за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини 1 статті 2 Закону, то звільнення ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог Закону України «Про очищення влади», а тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на службі.

Колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на те, що у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання майнового характеру за 2013 рік позивачем не лише не вказано належного йому нерухомого майна та транспортних засобів, а й невірно відображено розмір заробітної плати отриманої за час перебування на посадах визначених у п.п. 1 - 10 частини 1 статті 2 Закону та розміру сукупного доходу декларанта, оскільки при проведенні перевірки Луцькою ОДПІ встановлено, що у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2013 рік вказані недостовірні відомості щодо наявності того майна (майнових прав), яке набуте ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», а щодо відображення розміру заробітної плати отриманої за час перебування на цих посадах, недостовірних відомостей не встановлено.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки звільнення позивача із займаної посади та органів податкової міліції проведено із підстав, не передбачених Законом України «Про очищення влади», у зв»язку із чим ОСОБА_1 підлягає поновленню на службі, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу ГУ ДФС у Волинській області від 20.02.2015 року № 54-о «Про звільнення ОСОБА_1О.», поновлення його на посаді слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу є підставними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно та обґрунтовано дав правову оцінку доводам позивача про безпідставність прийнятого наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року у справі №803/475/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 28.10.2015 року.