Справа № 1421/6031/12
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2013-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-А/484/4/13
Справа №1421/6031/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини).

26 лютого 2013 року. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарях Рибак І.О., Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №546 від 20.06.2012р., -

ВСТАНОВИВ:

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.ст. 160,162,167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 546 від 20.06.2012р., винесену першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області ОСОБА_2 Георгієвичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 96 ч.13 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200грн. Провадження у зазначеній справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя: підпис

Копія вірна: Суддя:

Постанова вступила в законну силу 26.02.2013 року. Копія відповідає оригіналу, який зберігається в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області в адміністративній справі № провадження 2-а/484/ 4/13р.

Суддя: В.І. Закревський .

Копія: Провадження № 2-А/484/4/13

Справа №1421/6031/12

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2013 року. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №546 від 20.06.2012р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка по справі ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №546 від 20.06.2012р., в котрому просила скасувати постанову №546 від 20.06.2012 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності і закрити справу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 07.06.2012 року головним державним інспектором Північно-західного інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил фізичною особою ОСОБА_1 на обєкті: зерносховище зі сільгосптехніки в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області. За результатами перевірки Відповідачем було складено акт від 07.06.2012 року, винесено припис № 131 від 07.06.2012 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та складено протокол від 07.06.2012 року про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі Протокол ). 20.06.2012 року на підставі Протоколу від 07.06.2012 року, припису №131 від 07.06.2012 року, акту перевірки від 07.06.2012 року Відповідачем винесено Постанову №546 про накладення на Позивача штрафу за порушення, передбаченого ч.13 ст.96 КУпАП. Вважаючи винесену постанову №546 від 20.06.2012 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу на суму 10 200 грн. незаконною та необґрунтованою, позивачка змушена звернутися до суду з даним адміністративним позовом, поскільки вважає, що відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність, а ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, особа яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст.63 Конституції України - особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе,членів своєї сімї чи близьких родичів,коло яких визначається законом). З матеріалів справи, а саме з оскаржуваної постанови та з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що орган (посадова особа), яка склала протокол та винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, порушив вищевикладені вимоги законодавства. Так, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не відібрав пояснень від особи, що притягується до адміністративної відповідальності з приводу виявленого правопорушення, не зясував обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність особи, не взяв до уваги інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, Відповідач розглянув справу фактично за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, проте такий розгляд було проведено не в порядку, передбаченому ст.268 КУпАП, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а в присутності представника цієї особи, який поставив свій підпис в протоколі про адміністративне правопорушення за особу, що притягується до адміністративної відповідальності. Також орган (посадова особа) при розгляді адміністративної справи не врахував ту обставину, що обєкти за вказаною адресою були побудовані до 2006 року. Права на майно колишнього КСП Шлях Леніна та інші будівлі, що зареєстровані в Первомайському МБТІ, були набуті двома особами позивачкою ОСОБА_1 та її чоловіком - ОСОБА_3 шляхом покупки майнових сертифікатів членів КСП Шлях Леніна. ОСОБА_3 помер в березні 2008 року, тому позивачка змушена оформляти спадщину з померлого чоловіка на себе, та в наступному вчиняти дії по оформленню права власності на всі господарські будівлі, що колись належали членам КСП Шлях Леніна. Так як позивачці потрібно оформити право власності на обєкти нерухомого майна, до будівництва яких міг бути причетний її чоловік, в 2010 році вона звернулася до Первомайського МБТІ з заявою про проведення первинної інвентаризацію будівель та споруд, право на які отримав її чоловік шляхом придбання майнових сертифікатів. При проведенні інвентаризації інспектор Первомайської МБТІ виявила, що на території господарських дворів, які належали КСП Шлях Леніна, є будівлі, які не зареєстровані в МБТІ. До будівництва вказаних споруд вона не має ніякого відношення і про це повідомила Відповідача листом від 30.05.2012 року. Встановити, хто саме був субєктом містобудування на час проведення інвентаризації, та і на даний час, вона сказати не може, так як дані обставини їй невідомі. Таким чином, під час складання протоколу про правопорушення та винесення постанови органом (посадовою особою) були порушені вимоги ст.268 КУпАП та положення ст.280 КУпАП , оскільки орган (посадова особа) не встановив всіх обставин, що мають істотне значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, та допустив істотне порушення її прав, притягнувши позивачку до адміністративної відповідальності в присутності представника. Також в позовній заяві позивачкою вказується, що 19.01.2011 року набрав чинності ОСОБА_4 України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності №4220 (ОСОБА_4 №4220). Вказаним Законом ст.96 КУпАП викладено в новій редакції, яка посилює адміністративну відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва. Однак, відповідно до Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Одночасно, відповідно до статті 8 КУпАП, Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Відповідальність фізичних осіб за експлуатацію об'єктів будівництва, споруджених до набрання чинності Закону N 4220 та не прийнятих в експлуатацію, не була встановлена. Виходячи із конституційних принципів щодо дії актів у часі та керуючись КУпАП, рішення про притягнення до відповідальності фізичних осіб за правопорушення щодо експлуатації об'єктів після закінчення будівництва не прийнятих в експлуатацію застосовується до об'єктів, які споруджені та експлуатуються з моменту набрання чинності Закону N 4220, тобто з 19.01.2012.

В позові позивачка в мотивувацію своїх вимог вказує, що здійснення державного архітектурно-будівельного контролю проводиться згідно Постанови КМ України від 23 травня 2011 року №553 Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно ч.1 п. 2 вказаного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції. Із зазначених норм Постанови вбачається, що на обєкти, які перевіряються та побудовані до 2011р., - не підлягають перевірці органом (посадовою особою) Інспекції архітектурно будівельного контролю. Також орган (посадова особа), котрий розглядає справу про адміністративне правопорушення зобовязаний дотримуватися норм ст.252 КУпАП , які зобовязують посадову особу оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив скасувати постанову №545 від 20.06.2012 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності і закрити справу з підстав, викладений в позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, свою позицію в суді мотивували тим, що перелік підстав для проведення позапланових перевірок визначений п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.11 № 553 (далі -Порядок № 553), відповідно до якого однією з підстав позапланової перевірки є вимога правоохоронних органів про її проведення. Згідно з п.п. 2,5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль у формі планових та позапланових перевірок здійснюється за дотриманням вимог, встановлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва, а не фізичних осіб чи посадових осіб підприємств, установ, організацій. Відповідно до п. 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Відповідно до ст. 1 Закону України Про основи містобудування, до суб'єктів містобудування належать державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадяни, об'єднання громадян, які здійснюють діяльність по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури. Таким чином, на виконання вищевказаних норм законодавства, на підставі вимоги прокуратури Миколаївської області від 29.03.12 № (15)05/3-124вих.12, звернення Державної податкової служби у Миколаївській області від 23.03.12 № 631/9/26-503, посадовою особою Інспекції у присутності уповноваженої особи Позивача ОСОБА_8 проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил на об'єкті Зерносховище за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Чаусове Друге (далі - Об'єкт). Під час перевірки на підтвердження повноважень ОСОБА_8 надана Угода про надання правової допомоги від 21.05.12, укладена між адвокатом ОСОБА_8 та клієнтом ОСОБА_1 Відповідно до п. 1 зазначеної Угоди, Адвокат має право ведення від імені Клієнта переговорів з усіма контролюючими органами в тому числі з представниками інспекцій з архітектурно-будівельного контролю та контролю за використанням та охороною земель. При цьому Адвокат має всі процесуальні права, якими наділена особа (Клієнт), яку представляє Адвокат. З огляду на вищевикладені норми законодавства, ОСОБА_1 є належним суб'єктом містобудування щодо зерносховища, розташованого в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області. При перевірці був присутній належним чином уповноважений представник Позивача, надав посадовій особі Інспекції, яка здійснювала перевірку, документи, необхідні для належного встановлення обставин, та не заперечував про порушення Позивачем ч. 8 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, а саме: про експлуатацію Об'єкта в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області. Жодних пояснень або заперечень щодо порядку проведенню перевірки або підстав адміністративного правопорушення не надав. Також представник відповідача на підтвердження своєї позиції невизнання вказала, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, 29.01.13 Київським апеляційним адміністративним судом винесено Постанову по справі № 2а-2652/12/1070, відповідно до зазначеної Постанови суду від 29.01.13, судом першої інстанції на підставі доказів, наданих ТОВ Агрофірма ОСОБА_1, встановлено належність земельної ділянки, на якій розташовано зерносховище в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області, ОСОБА_1 (абз. 7 стор. 1 Постанови суду від 29.01.13). Також в матеріалах судової справи наявний договір про надання охоронних послуг, в якому замовником виступає ОСОБА_1 (абз. 9 стор. З Постанови суду від 29.01.13). У зв'язку з вищезазначеними обставинами, встановленими у Постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.13 по справі № 2а-2652/12/1070, вбачається, що ОСОБА_1, згідно з вимогами чинного законодавства, є належним суб'єктом містобудування щодо Об'єкту. Відповідно до постанови від 20.06.12 № 546, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як фізичну особу, згідно з нормами КУпАП. Питання щодо здійснення Позивачем підприємницької діяльності Інспекцією а ні під час перевірки, ані при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не розглядались. Посилання представника Позивача на порушення Інспекцією вимог п. 9 Порядку № 553 є такими, що не відповідають дійсним вимогам законодавства. Пунктом 9 Порядку № 553 встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування. У зв'язку з наданням представником Позивача ОСОБА_8 при перевірці документів, необхідних для встановлення належного суб'єкта містобудування, а також враховуючи обставини, встановлені у Постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.13 по справі № 2а-2652/12/1070, суб'єкт містобудування в особі ОСОБА_1 був встановлений належним чином. Також представник відповідача вказала, що, відповідно до постанови від 20.06.12 № 546, Позивачка притягнута до адміністративної відповідальності за експлуатацію Об'єкта без прийняття в експлуатацію, а не за його будівництво. Посилання представника Позивача на порушення Інспекцією прав Позивача у зв'язку з використанням при перевірці та притягненні до адміністративної відповідальності форм актів та інших документів, затверджених наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.12 № 240, який не набрав чинності, є таким, що не відповідає дійсності, оскільки під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю та при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадовими особами Інспекції складено матеріали перевірки (акт перевірки, приписи та протокол) та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо Позивача відповідно до типових форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджених наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 17.02.12 № 23 Деякі питання здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 № 240 Інспекцією не використовувались до набрання чинності зазначеного наказу, а саме: до 23.07.2012р. На підставі вищевикладеного представник відповідача просила в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку про те, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 3 квітня 2012 р. до Інспекції (відповідача по справі) надійшов лист прокуратури Миколаївської області з вимогою провести перевірку додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності TOB "Агрофірма ОСОБА_1". На підставі направлень на здійснення позапланової перевірки №550 від 10.05.2012р. та №631 від 06.06.2012р. була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1.

Суд звертає увагу на ту обставину, що наведений лист прокуратури містить вимогу про проведення перевірки щодо посадових осіб TOB "Агрофірма ОСОБА_1", тоді як Інспекцією проведена перевірка позивача - фізичної особи. Доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою TOB "Агрофірма ОСОБА_1" матеріали перевірки не містять, не надано таких доказів і під час судового розгляду.

За наслідками перевірки 7 червня 2012 р. уповноваженою посадовою особою відповідача було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (далі - акт перевірки), в якому зафіксовано, що (відповідно до Акту) - на земельній ділянці в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області (обєкту адреса органом місцевого самоврядування не присвоєна) громадянка ОСОБА_1 збудувала у 2006р. зерносховище і підїзд до нього. Будівля зерносховища має розміри 240х48х12м, стоїть будівля на бетонних фундаментах. Збудована із металевого профілю та з внутрішньої сторони стіни обкладені шлакоблоками на висоту 2.0м., перекриття металеві ферми. На час перевірки зерносховище не прийняте в в експлуатацію і експлуатується, що є порушенням п.8 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до Припису №131 від 07.06.2012р., котрий видано ОСОБА_1, за результатами проведеної перевірки на обєкті Будівництво зерносховища в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області встановлено порушення - експлуатація зерносховища в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області без введення в експлуатацію у порядку, передбаченим діючим законодавством України, що є порушенням п.8 ст.39 Законом України Про регулювання містобудівельної діяльності.

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення від 07.06.2012р., складено відносно правопорушника в особі ОСОБА_1, за результатами позапланової перевірки на обєкті: Будівництво зерносховища в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області, підрядна організація, що здійснює будівництво обєкта, не визначена, виявлено порушення експлуатація зерносховища в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області без введення в експлуатацію у порядку, передбаченим діючим містобудівним законодавством України, що є правопорушенням п.8 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Постановою №546 по справі про адміністративне правопорушення від 20.06.2012р., винесеною першим заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області ОСОБА_9, ОСОБА_1, 1930р.н., притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі вищевказаних акту, припису, протоколу, - за порушення п.8 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівельної діяльності, котре виразилось в виконанні будівельних робіт з будівництва зерносховища за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Чаусове Друге, без відповідних документів, які дають право виконувати такі роботи та без затвердження проектної документації - при тому, що в вищевказаних акті, приписі, протоколі правопорушення вказується як експлуатація зерносховища в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області без введення в експлуатацію у порядку, передбаченим діючим містобудівним законодавством України, а не виконання будівельних робіт з будівництва зерносховища.

До того ж, п.8 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Суд відкидає доводи відповідача про те, що позивачу належить вказаний об'єкт нерухомості, а саме зерносховище із посиланням на лист Ленінської сільської ради, оскільки за правилами ст. 70 ч. 4 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Оскільки за нормами ст. ст. 210. 657 Цивільного кодексу України, набуття права власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації, належним доказом права власності позивача на об'єкти нерухомості, є відповідне свідоцтво, а тому відповідач на підтвердження цих обставин не може посилатись на лист Ленінської сільської ради, або на інші засоби доказування. До того ж, в акті від 07.06.2012р. перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (далі - акт перевірки), - зафіксовано, що адреса обєкту органом місцевого самоврядування не присвоєна, а в довідці сільради №364 від 17.09.2012р. вказано зерносховище (на місці колишнього саду напроти земельної ділянки по вул. Молодіжній, 23). Представником відповідача в порядку ч.2 ст.71 КАС України в судовому засіданні не доведено, що це є один і той же обєкт.

В акті перевірки посадовою особою Інспекції зазначено, що без введення в експлуатацію використовуються зерносховище, однак останньою не надано жодних доказів експлуатації позивачем будівель, що є обов'язковою передумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із змісту розділу IV Регулювання забудови територій Закону України Про регулювання містобудівної діяльності №3038-VI від 17.02.2011 року слідує, що субєкт містобудування, це особа (фізична або юридична), яка маючи у власності земельну ділянку здійснила її забудування. Тобто, Законом передбачено вчинення цілої низки дій на належне оформлення такого процесу, від початкової стадії - подачі відповідних документів до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради заяви про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності (ст. 29 вказаного Закону) і закінчуючи введенням в експлуатацію обєкту, отриманням акту готовності об'єкта до експлуатації, сертифікату та внесенням плати за видачу сертифікату (стаття 39 Закону № 3038). Між тим, відповідачем не надано жодного доказу, що позивачка є власницею земельної ділянки, де розташовані перевірені інспекцією обєкти. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме позивачка є забудовником обєктів, оскільки саме лише посилання в направленні на перевірку № 550 від 10.05.2012р. на це не є належним доказом в розумінні ст. 70 КАС України; крім того, не надано доказів того, що саме ОСОБА_1 експлуатує такі обєкти.

Частиною 13 ст.96 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частиною одинадцятою цієї частини ( експлуатація обєктів будівництва, які не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність обєктів 1 категорії складності). Вчинені щодо обєктів №-ї категорії.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності своїх рішень окладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використанні як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що позов позивачки по справі ОСОБА_1 підлягає задоволенню. я. За таких обставин на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадеджння у зазначеній справі про адміністративе правопорушення слід закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 7-12, 70-72, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

Постановив :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 546 від 20.06.2012р., винесену першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області ОСОБА_2 Георгієвичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 96 ч.13 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200грн. Провадження у зазначеній справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя: підпис

Копія вірна: Суддя

Постанова вступила в законну силу 26.02.2013 року.

Копія відповідає оригіналу, який зберігається в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області в адміністративній справі № провадження 2-а/484/ 4/13р.

Суддя: В.І. Закревський .