Справа № 2-а-2207/10
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лановецький районний суд Тернопільської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М. М.

з участю позивача ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за позовом ОСОБА_2 до управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області про визнання недійсною постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області про визнання недійсною постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ №255564 від 23 листопада 2010 року, винесеної інспектором Теофіпольського ВДАІ ОСОБА_4, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу в дохід держави за те, що він 23 листопада 2010 року, керуючи автомобілем марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги на перехресті не дав дороги автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі. Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки він 23 листопада 2010 року, виїжджаючи з другорядної дороги, пересвідчився у відсутності автомобілів на головній дорозі і виїхав, не створюючи перешкод автомобілям, які рухалися по головній дорозі. Крім того, вказаний в постанові в справі про адміністративне правопорушення автомобіль підїхав тоді, коли інспектор ДПС почав складати протокол, а під час його виїзду з другорядної дороги даного автомобіля не було. Дані обставини він пояснював інспекторові ДПС, однак він не хотів його слухати і поспішно склав із «спрощеним підходом» протокол та виніс постанову Також, інспектор ДПС при винесенні протоколу та постанови не залучив свідків, які знаходилися в салоні його автомобіля і могли б підтвердити те, що він правопорушення не вчиняв, а тому позивач просить суд скасувати вказану постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не повідомив представник відповідача і про причини своєї неявки в судове засідання.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови інспектора Теофіпольського ВДАІ ОСОБА_4 в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ №255564 від 23 листопада 2010 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови ОСОБА_2 23 листопада 2010 року, керуючи автомобілем марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги на перехресті не дав дороги автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі (а.с. 4).

Згідно ст. 251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпроАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_2, він, керуючи транспортним засобом, виїжджаючи з другорядної дороги, пересвідчився у відсутності автомобілів на головній дорозі і виїхав, не створюючи перешкод автомобілям, які рухалися по головній дорозі. Крім того, вказаний в постанові в справі про адміністративне правопорушення автомобіль підїхав тоді, коли інспектор ДПС почав складати протокол, а під час його виїзду з другорядної дороги даного автомобіля не було. Аналогічні покази в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_3.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що на вимогу суду відповідачем так і не було представлено належним чином завірених копій документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до ч.6 ст.71 КАС України на підставі документів, які надані позивачем.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувана постанова всупереч вимог ст. 280 КУпроАП не містить детального викладення обєктивно і належно досліджених доказів вини позивача у вчиненні даного правопорушення, а також те, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані докази на спростування пояснення позивача ОСОБА_2, показів свідка ОСОБА_3 про те, що він правопорушення не вчиняв, тому слід скасувати постанову серії ВХ №255564 від 23 листопада 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 ( чотириста двадцять пять) гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 251, 280, 288, 293 КУпроАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ №255564 від 23 листопада 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А. В. РАДОСЮК