Справа № 804/11877/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ніколайчук С.В.
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.;
представник позивача ОСОБА_1;
представник відповідача ОСОБА_2;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорюване рішення є неправомірним, оскільки позивач не порушував п.11,23 підрозділу 2 розділу ХХ п.44.1, п.44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України та податковий орган протиправно, без врахування норм чинного законодавства України дійшов висновку щодо завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 2231070,99грн. ПАТ "ЦГЗК" у перевіряємому періоді здійснювало реалізацію металобрухту, отриманого в результаті власного виробництва, які відповідають коду товару згідно з УКТЗЕД та Переліку відходів та брухту чорних металів, операції з постачання яких, зокрема, операції з імпорту, до 1 січня 2015р. звільняються від обкладення податком на додану вартість. Позивач, використовуючи пільгу з 01.01.2015р., не порушував норми Податкового кодесу України та діяв у відповідності з діючим законодавством України. Стосовно реальності господарських операцій з ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ», то позивач зазначає, що висновки СДПІ про відсутність факту надання послуг щодо нереальності господарських відносин ПАТ «ЦГЗК» та ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ» ґрунтуються лише на тому, що до перевірки не надано документів щодо проходження через контрольно-пропускні пункти працівників та техніки контрагентів-постачальників на територію ПАТ «ЦГЗК», однак, всі документи, в тому числі й документи щодо проходження через контрольно- пропускні пункти працівників та техніки контрагентів-постачальників на територію ПАТ «ЦГЗК», наявні у ПАТ «ЦГЗК», але оскільки, на думку позивача, вони не є первинними документами вони, по-перше, не вимагались перевіряючим, а по-друге надавались, але не були прийняті до уваги та не були описані в акті перевірки.
В подальшому розгляд справи відкладався на 29.09.15р. та 09.10.15р.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав викладених у позовній заяві.
Заслухавши представника позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
З 02.06.2015 року по 19.06.2015року на підставі направлень на перевірку від 02.06.15р. №58/28-01-51-01, №59/28-01-51-03, виданих СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську МГУМ, та копії наказу СДПІ у м.Дніпропетровську МГУМ від 28.05.15р. №325 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «ЦГЗК» проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ПАТ «ЦГЗК» відємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2015 року; правомірності нарахування залишків сум відємного значення звітних (податкових) періодів до 1 лютого 2015 року, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (р.26-31 Декларації) згідно із затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку 1 до акту перевірки, по результатам якої складений акт №3/28-01-51-03/00190977 від 19.06.2015р., яким зафіксовано наступні порушення:
- порушення пункту 11, 23 підрозділу 2 розділу XX . п.44.1, п.44.6 ст.44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10, статті 201, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу, в наслідок чого завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 2231070,99грн.
Позивач не погоджуючись із висновками викладеними в акті перевірки, подав до податкового орану заперечення від 19.06.15р. з вимогою скасувати висновки акта перевірки про порушення Публічним акціонерним товариством "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" норм Податкового кодексу України.
За наслідками розгляду вказаного вище заперечення позивача акт №3/28-01-51-03/00190977 від 19.06.2015р. залишено без змін, а заперечення без задоволення.
В ході проведення перевірки позивача було встановлено, що ПАТ «ЦГЗК» за період з 01.03.2015р. по 31.03.2015р. здійснювало реалізацію металобрухту, отриманого в результаті власного виробництва.
Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків № 71 - VIІІ від 28.12.2014 року внесено зміни до абзацу 1 пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: цифри та слова 1 січня 2015 року замінено на цифри та слова 1 січня 2017 року.
Отже, вказана норма з 01 січня 2015року викладена у наступній редакції: Тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються ОСОБА_3 Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.
Тобто, п. 23 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України встановлено право на застосування пільги, проте механізм реалізації якого визначається Постановою ОСОБА_3 Міністрів України і застосувати дане право без переліку таких товарів не можливо.
Постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 12.01.2011 №15 було затверджено переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільнялися від обкладання податком на додану вартість.
Водночас, дія постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15, якою затверджені переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово звільнялися від оподаткування податком на додану вартість, обмежувалась лише 2014 роком та діяла до 01.01.2015.
Станом на 01.01.2015 відповідного нормативно-правового акта Уряду, який визначав би переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або продовжував би дію Постанови № 15, прийнято не було.
Таким чином, з 01.01.2015 були відсутні діючі переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, до операцій з яких міг застосовуватись режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість, визначений пунктом 23 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України.
Постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 25.03.2015 року №136 внесено зміни до постанови ОСОБА_3 Міністрів України №15 від 12.01.2011, а саме: у назві, пункті 1 та у додатках 1 і 2 постанови, цифри і слово 1 січня 2015 замінено цифрами і словом 1 січня 2017.
Відповідно до п.5 Указу Президента України від 10.06.97 №503/97 Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності встановлено, що нормативно-правові акти ОСОБА_3 Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. ОСОБА_3 Міністрів України, які визначають права і обов'язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях.
Постанова ОСОБА_3 Міністрів України від 25.03.2015 року №136 була опублікована 31.03.2015, тому вона набрала чинності саме з цієї дати.

Аналізуючи вище зазначені положення, суд приходить до висновку, що хоча положення абзацу 1 п. 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України і містять посилання щодо звільнення тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, але застосування вище зазначеного положення унеможливлюється без відповідної постанови ОСОБА_3 Міністрів України, яка затверджує перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема, операції з імпорту, звільняються від обкладання податком на додану вартість.

Суд не погоджується з позицією позивача, що постанова ОСОБА_3 Міністрів України від 12.01.2011 №15 не втратила своєї сили 01.01.2015, а продовжила свою дію до винесення постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 25.03.2015 року № 136, яка набрала чинності з 31.03.2015, оскільки постанова ОСОБА_3 Міністрів України від 25.03.2015 року №136 не вносить зміни до п.1 постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 12.01.2011 №15, а затверджує новий перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операцій з постачання яких, зокрема операції з імпорту, та встановлює новий термін, а саме до 1 січня 2017 року, звільняються від обкладання податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.

Отже, відсутність переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів України, в період з 01.01.2015 по 31.03.2015, за умови наявності норми Кодексу, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів в той самий період, не дає підстав вважати вказані операції такими, що не підлягають оподаткуванню, а отже висновки відповідача викладені акті та податкове повідомлення рішення від 22 червня 2015 року № є таким, що винесено на підставі і відповідності до вимог чинного законодавства України.

В підтвердження своєї позиції відповідач посилається на лист Державної фіскальної служби України від 02.03.2015 р. N 7012/7/99-99-19-03-02-17, яким розяснено, що операції з постачання, у тому числі операції з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, що здійснювалися (ються) субєктами господарювання з 01.01.2015 р. і до дати набрання чинності відповідним нормативно-правовим актом Уряду, підлягають оподаткуванню податком на додану вартість у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку за ставкою 20 відсотків.

Отже, операції з постачання, у тому числі з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, що здійснювались суб'єктами господарювання з 01.03.2015 до 31.03.2015 (включно), підлягали оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку за основною ставкою (20 відсотків).

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат під час продажу брухту металу у період з 01.03.2015 по 31.03.2015 не мав права застосовувати нульову ставку ПДВ до таких операцій, у звязку із відсутністю затвердженого переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільнялися від оподаткування податком на додану вартість.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду від 10.06.2015р. К/800/12093/15.

Щодо господарських операцій позивача, то в ході перевірки встановлено, що ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат здійснював фінансово-господарські взаємовідносини з наступними підприємствами: ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ», ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС», ТОВ «КРСТ», ПАТ «НАФТОАВТОМАТИКА», ПП «АЛЬЯНС-ЗАПЧАСТИНА», ТОВ «СПЕЦСПЛАВ».

Судом встановлено, що позивачем було укладено з ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ» договори підряду на ремонти та технічне обслуговування від 14.03.14 №459-09-10 та від 31.03.14р. №561-09-10.

Відповідно до умов вищезазначених договорів ПАТ «ЦГЗК» отримало від ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ» податкові накладні на виконані роботи, рахунки-фактури та акти виконаних робіт.

Розрахунки між субєктами господарювання за виконані роботи проводились у безготівковій формі, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення.

За аналізом та дослідженням документів судом зясовано, що роботи (послуги) здійснювались на території ПАТ «ЦГЗК».

Як вбачається з акту перевірки, до перевірки не було надано документів щодо проходження через контрольно-пропускні пункти працівників та техніки контрагентів-постачальників на територію ПАТ «ЦГЗК».

Згідно п. 5.3. розділу 5 Договіру №459-09-10 від 14.03.2014 року та Договору №561-09-10 від 31.03.2014 року безпосередньо перед початком робіт або не пізніше чим за 1 добу, замовник передає, а підрядник приймає відповідні обєкти робіт на підставі довіреності, накладної, або наряду-допуску з підписанням, при необхідності відповідних актів, а також передає матеріали, необхідні для виконання робіт по накладній форми М-11 або по акту з зазначенням назви та кількості.

Роботи виконуються з матеріалів замовника, при передачі Замовником матеріалів Підряднику, сторони оформлюють накладну форми М-11 або акт на передачу основних та додаткових матеріалів, конструкцій, запасних частин та деталей підрядній організації форми 01.

Невикористані матеріали замовника підлягають поверненню підрядником протягом 3 (трьох) днів з моменту закінчення виконання всіх робіт по договору. Відсутність оформленої накладної форми М-11 або акту на повернення невикористаних основних та додаткових матеріалів, конструкцій, запасних частин та деталей підрядній організації форми 01 є підставою для відмови підписання замовником акту виконаних робіт по формі КБ-2в.

Підрядник повинен надати замовнику належним чином завірені копії наступних документів: довідки Держкомстату про включення в єдиний державний реєстр підприємства та організацій України, свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Всі вище передбачені договорами від 14.03.14 №459-09-10 та від 31.03.14р. №561-09-10 документи, окрім акту виконаних робіт до перевірки надано не було.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченим пунктом 201.11 ст.201 цього кодексу.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Разом з тим, суд зазначає, що наявність податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, оскільки, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) із метою використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 07.02.12 №21-425во10, наявність у позивача податкових накладних, виданих контрагентом, за умови встановлення судом факту нездійснення самої господарської операції, не є підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум до податкового кредиту.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: «назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції».

Приймаючи до уваги недостатність та дефектність первинних документів, по здійсненню фінансово - господарських операцій ПАТ «ЦГЗК» з ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ», суд приходить до висновку, що вони не можуть бути визнані як первинні документи, що підтверджують взаємовідносини, які спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Відповідно ст.44 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати до перевірки всі наявні у нього документи, що підтверджують здійснення господарської операції, у випадку не надання документів до закінчення перевірки вважається, що такі документи були відсутні у платника податку станом на день проведення перевірки (п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України).

В свою чергу, оцінюючи правомірність винесеного податковим органом податкового повідомлення-рішення судом повинні братись до уваги лише ті документи, які фактично були надані платником податків до перевірки, адже саме на підставі таких документів було зроблено висновок про здійснене порушення.

Таким чином, надані під час судового розгляду документи, які не були надані позивачем під час перевірки податковим органом, не приймаються судом до уваги. Також позивачем не заперечувався факт їх відсутності на момент перевірки.

Слід звернути увагу, що ПАТ «ЦГЗК» - це режимний об'єкт, на якому діє пропускний режим та обов'язковість оформлення тимчасового пропуску працівникам на територію замовника, в якій вказується П.І.Б., паспортні дані, професії, посади та на який термін та інше.

Однак, до перевірки не було надано документів, що підтверджують факт проходження через контрольно-пропускні пункти ПАТ «ЦГЗК» контрагента- ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ» за перевіряємий період. До перевірки не було надано копії пропусків, виданих працівникам сторонніх організацій.

Згідно пункту 1 Пояснення щодо заповнення "ОСОБА_3 приймання виконаних підрядних робіт" типової форми N КБ-2в (додаток до Наказу № 237), акт приймання виконаних підрядних робіт складається для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані підрядні роботи на будівництві на основі журналу обліку виконаних робіт (форма N КБ-6) у двох примірниках і вдається субпідрядником генпідряднику, генпідрядником - замовнику (забудовнику).

Аналогічні умови містяться і у п. 2.3., розділу 2, п. 6.7. розділу 6, п. 8.5., 8.6. розділу 8 Договору №459-09-10 від 14.03.2014 року та п. 2.3., розділу 2, п. 6.7. розділу 6, п. 8.5., 8.6. розділу 8 Договору №561- 09-10 від 31.03.2014 року, підставою для прийняття робіт Замовником у Підрядника є акти форми КБ-2в з додатками, справка форми КБ-З в.

Виходячи з умов вищезазначених договорів та нормативно-правових актів, введення в експлуатацію обєкта основного засобу супроводжується виданням відповідного наказу по підприємству (ст.145.1.2 Податкового кодексу України). В наказі необхідно зазначити таку інформацію щодо обєкта основного засобу: 1. Група обєкта амортизації і строк корисного використання. 2. Метод амортизації. 3. Стаття витрат. А також оформлюється акт про прийняття обєкта в експлуатацію, після усіх пусконалагоджувальних робіт, який подписується обома сторонами та є підставою підписання акта прийняття виконаних робіт.

Крім того, до перевірки не були надані також такі документі, як вихідні дані, проектно-технічну документацію, проекту організації робіт, технологічну карту, довідки з Держкомстат, Виписка з ЄДРПОУ, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, а також найголовніше ліцензії та дозволи на надання певних видів робіт, які потребуються, згідно законодавства і які зазначені у пп. 7.1.9. п. 7.1. п.7, пп.7.1.18 п.7.1 розділу 7 Договору №459-09-10 від 14.03.2014 року та пп. 7.1.9. п. 7.1. п.7 7. пп.7.1.18 п.7.1 розділу 7 №561-09-10 від 31.03.2014 року.

Таким чином, на підставі викладеного, висновок Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про порушення ПАТ «ЦГЗК» порушення пункту 11, 23 підрозділу 2 розділу XX . п.44.1, п.44.6 ст.44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10, статті 201, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України, в наслідок чого завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 2231070,99грн, є правомірними та обнроунтованими.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись ст.ст.158-163, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2015 року

Суддя ОСОБА_4