Справа № 335/6280/14-а
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/6280/14-а 6-а/335/160/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2014 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Геєць Ю.В.,
при секретарі Замуруєвій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 2а-8358/2011 від 18 жовтня 2011 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу згідно ст. 13 ч. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551 від 22.10.1993 року за 2011 рік в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району залишена без задоволення, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2011 року у справі № 2а-8358/2011 без змін.
Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-8358/11, виданого 27.09.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплати ОСОБА_1 разову грошову допомогу згідно ст. 13 ч. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551 від 22.10.1993 року за 2011 рік в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.
Виконавче провадження відкрито 05.08.2013 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження.
Листом від 12.12.2013 року за вих. № 01-31/4602 Управління праці та соціального захисту населення по Орджонікідзевському районі повідомило про неможливість виконання судового рішення у зв'язку з тим, що назви такої не існує.
Розглянувши заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Ст. 6 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.
Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом. Відповідно до пунктів 1,2,13 частини 3 ст. 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно з статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.
Суд зазначає, що приписи ст. 263 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.
Таким чином, заява про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.
Крім того, за приписом ч. 2 ст. 263 КАС України, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.
Суд вважає, що викладені у заяві державним виконавцем обставини не обґрунтовують доцільність і необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду.
Крим цього, необхідно звернути увагу на те, що згідно з до ч. 5 ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Керуючись ст. 263 КАС України, суд -
Відмовити в задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.В.Геєць