Справа № 2а-1600/10/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2010 р. Справа № 2a-1600/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

при секретарі Воліцькій Н.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську справу за позовом Державної податкової інспекції в Богородчанському районі до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності,

в с т а н о в и в:

28.04.2010 року Державна податкова інспекція в Богородчанському районі звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності. Позовні вимоги мотивувала тим, що підприємницька діяльність ОСОБА_2 підлягає припиненню згідно ч.2 ст.46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, як такої, що не подавала протягом року органам державної податкової служби документів фінансової звітності відповідно до закону.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що підставою для звернення з позовом у справі є неподання відповідачем звітності до податкових органів з моменту реєстрації платником податку. В звязку з наведеним, просив суд припинити підприємницьку діяльність відповідача, а також вжити необхідні заходи щодо зняття ОСОБА_2 з обліку.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав. За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.04.2008 року зареєстрована Богородчанською районною адміністрацією Івано-Франківської області як фізична особа підприємець (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) та 08.04.2008 року взята на податковий облік як платник податків Державною податковою інспекцією в Богородчанському районі.

Згідно п. 17 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з позовною заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про систему оподаткування від 25.06.1991 платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 не подавала податкову звітність до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі більше одного року. Даний факт підтверджується актом про неподання звітності Державної податкової інспекції в Богородчанському районі від 19.04.2010 року.

Відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Згідно з частиною першою ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі ст. 239 Господарського кодексу України до таких санкцій, зокрема, віднесено скасування державної реєстрації та ліквідація субєкта господарювання.

Пунктом 1 ст. 247 Господарського кодексу України передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Таким чином, вимога позивача щодо припинення підприємницької діяльності відповідача є підставною та підлягає до задоволення.

Вимогу позивача про зобовязання державного реєстратора вжити необхідних заходів щодо зняття фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з обліку, суд розцінює як таку, що не підлягає до задоволення, так як державний реєстратор не являється відповідачем по справі. При цьому положення КАС України не дають можливості заявляти позовні вимоги до осіб, які не є відповідачами у справі, що свідчить про безпідставність вимоги Державної податкової інспекції в Богородчанському районі. Крім цього, суд враховує, що обовязок реєстратора щодо вчинення відповідних дій визначається законом, тому покладення на реєстратора такого обовязку на підставі рішення суду не вимагається.

На підставі ч.2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (вул. Шевченка, 33, с. Іваниківка, Богородчанський район, Івано-Франківська область,77714, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Згідно ч.1 ст.49 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців копію постанови, після набрання нею законної сили, направити державному реєстратору Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановлених ст.186 КАСУ строків подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву чи скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання протягом десяти днів з дня: для позивача складення в повному обсязі, а відповідача - отримання постанови, заяви про її апеляційне оскарження, після чого протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк з дня: для позивача складення в повному обсязі, а відповідача - отримання постанови.

Постанова в повному обсязі складена 20.05.2010 року.

Суддя Шумей М.В.