Справа № 813/8696/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 876/3118/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року в адміністративній справі № 813/8696/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» до Золочівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» (надалі ТОВ «Електроконтакт Україна», Товариство) звернувся до Львівськоого окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Золочівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (яку в порядку правонаступництва було замінено на Золочівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області; надалі Золочівська ОДПІ) за №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 31.07.2014 року.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що висновки податкового органу про відсутність реально вчинених господарських операції з ТОВ «Секюріті» і, як наслідок цього, порушення податкового законодавства щодо завищення рядка 23.1 по ПДВ та заниження податку на прибуток не підтверджуються належними доказами і повністю спростовуються долученими до матеріалів справи документами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило ТОВ «Електроконтакт Україна», яке вважає, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованими і незаконним, так як грунтується на неправильно встановлених судом обставинах справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а також неправильному застосуванні норм права. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги апеляційної скарги. Також апелянт зазначає, що під час прийняття рішення судом першої інстанції на підтвердження факту виконання ТОВ «Секюріті» передбачених укладеними договорами робіт безпідставно не було взято до уваги акт прийняття виконаних робіт від 14.02.2012 р. за № 3044.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (надалі ПК України) витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення обєкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є обєктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (пункт 198.4 статті 198 ПК України).

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобовязань, власному капіталі підприємства.

Із положень частин першої третьої статті 9 цього Закону видно, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця.

Норми аналогічного змісту містить Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704.

Відповідно до Законів України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про пожежну безпеку» наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10 червня 2009 р. № 99/393 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з проектування, монтажу, технічного обслуговування засобів протипожежного захисту та систем опалення, оцінки протипожежного стану обєктів (надалі Ліцензійні умови).

Ці Ліцензійні умови визначають організаційні, кваліфікаційні, технологічні та спеціальні вимоги, обовязкові для виконання при провадженні господарської діяльності з проектування, монтажу, технічного обслуговування засобів протипожежного захисту та систем опалення, оцінки протипожежного стану обєктів.

Дія Ліцензійних умов поширюється на всіх суб'єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність з проектування, монтажу, технічного обслуговування засобів протипожежного захисту та систем опалення, оцінки протипожежного стану обєктів.

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.3 Ліцензійних умов до робіт, які виконуються в межах діяльності протипожежного призначення належать: монтаж, технічне обслуговування систем пожежогасіння (водяні, пінні, газові, порошкові, аерозольні); монтаж систем пожежної сигналізації, оповіщування про пожежу та управління евакуацією людей, устаткування передавання тривожних сповіщень.

Згідно із пунктом 3.7 Ліцензійних умов субєкти господарювання повинні забезпечити збереженість в паперовому або електронному вигляді документів, які використовувались (складались) при виконанні робіт протипожежного призначення, відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до положень п. 5.4. та п. 6.4 Ліцензійних умов роботи з монтажу систем пожежогасіння та з монтажу систем пожежної сигналізації повинні здійснюватись відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, яка пройшла експертизу щодо пожежної безпеки в органах державного пожежного нагляду та технічної документації підприємств-виробників. Забороняється виконувати монтажні роботи без позитивного експертного висновку.

Згідно Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 6 лютого 2006 р. № 59 (надалі Інструкція) експертний висновок документ, який складений за результатами перевірки (оцінки) протипожежного стану підприємства, обєкта, приміщення, технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування, пристроїв, матеріалів, речовин та здійснення експертизи проектної документації на обєкти будівництва щодо відповідності вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки.

Відповідно до пункту 3.1.3 Інструкції територіальні органи держпожнагляду (територіальні органи ліцензування діяльності протипожежного призначення) самостійно і через підпорядковані їм органи держпожнагляду організовують виконання вимог чинного законодавства України та здійснюють систематичний контроль за дотриманням вимог законодавства з питань пожежної безпеки, а також проводять експертизи протипожежного стану обєктів, проектної документації з пожежної безпеки та іншої документації.

Згідно із пунктами 3.4.3.1 та 3.4.3.2 Інструкції проектна документація, у тому числі й проекти повторного застосування, які привязуються до початку будівництва будівель та споруд усіх обєктів незалежно від форм власності на території, що обслуговується, підлягає державній експертизі (перевірці) на відповідність нормативним актам з пожежної безпеки. Державній експертизі щодо пожежної безпеки підлягає проектна документація на затверджувальній стадії проектування відповідно до ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», затвердженого наказом Державного комітету будівництва та архітектури України від 20.01.2004 № 8.

Відповідно до пункту 3.4.3.4 Інструкції за результатами державної експертизи проектної документації оформляється експертний висновок, який підписується начальником (заступником начальника) органу держпожнагляду та безпосереднім виконавцем експертизи та засвідчується печаткою органу держпожнагляду (додатки 12 та 13 до Інструкції).

Згідно із пунктом 3.4.3.6 Інструкції за проектами систем оповіщення та управління евакуацією людей при пожежі, внутрішнього та зовнішнього протипожежного водопостачання, установки автоматичного пожежогасіння та пожежної сигналізації, димовидалення, обладнання блискавкозахисту, підвищення вогнестійкості конструкцій будівель та споруд, висновки експертизи щодо пожежної безпеки, винесені урядовим або територіальним органом, надсилаються замовнику (проектній організації) та відповідному нижчестоящому органу держпожнагляду.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, у період з 10.07.2014 р. по 16.07.2014 р. Золочівською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Електроконтакт Україна» з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків і обовязкових платежів при здійсненні фінансово-господарської діяльності за червень 2011 року по розрахунках із ТОВ «Секюріті», про що складено акт за № 4/22/35101874 від 18.07.2014 р. (надалі ОСОБА_2 перевірки).

У ході цієї перевірки податковим органом використано акт перевірки ДПІ у Шевченківському районі м.Львова № 101/68/13-07-22-01-10/37073247 від 20.03.2014 року «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Секюріті» з питань правильності формування сум податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість та їх подальший вплив на правильність формування доходів та витрат по взаєморозрахунках з ТОВ «Стек-Компютер» за червень 2011 р., ТОВ «А-Знак» за вересень 2012 р., ТОВ «Т.Р.Т.» за березень 2013 р.».

За висновками ОСОБА_2 перевірки ТОВ «Електроконтакт Україна» порушило вимоги:

- п.14.1.181 ст.14, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.4 та 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, наказу ДПА України № 266 від 18.04.2008 року, в результаті чого завищило рядок 23.1 по ПДВ «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» згідно Податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2011 року (вх.ДПІ № НОМЕР_3 від 21.11.2011 року) на суму 26 306,00 грн;

- п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, п.п.146.1, 146.2 та 146.3 ст.146, пп.145.1.5 п.145.1 ст.145 Податкового кодексу України, в результаті чого занизило податок на прибуток на суму 2799,00 грн, в тому числі по звітних періодах: за ІІ ІV квартали 2011 р. на суму 252,00 грн, за 2012 р. на суму 1370,00 грн, за 2013 р. на суму 1177,00 грн.

На підставі ОСОБА_2 перевірки та відповідно до встановлених порушень 31.07.2014 р. Золочівська ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення:

- за № НОМЕР_1, яким зменшила Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за основним платежем на 26 306,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями на 13 153,00 грн; всього на суму 39 459,00 грн;

- за № НОМЕР_2, яким збільшила Товариству суми грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств за основним платежем на 2799,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями на 1273,50 грн; всього на суму 4072,50 грн.

У ході дослідження законності прийнятих податкових повідомлень-рішень встановлено, що ТОВ «Електроконтакт Україна» (як Замовник) та ТОВ «Секюріті» (як Виконавець) уклали договір на виконання робіт від 25.05.2011 р. № 1/01, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязується, у передбачений Договором строк, на підставі технічних документів, поданих Замовником, виконати роботи з монтажу автоматичної системи пожежної сигналізації (з відповідним погодженням в ГУ МНС України в Львівській області) (надалі Роботи) у виробничих цехах та офісних приміщеннях ТОВ «Електроконтакт Україна» (надалі Обєкт).

Ці ж сторони 27.06.2011 р. уклали договір на виконання робіт за № 1, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязується, у передбачений Договором строк, на підставі технічних документів, поданих Замовником, виконати роботи з монтажу автоматичної системи водяного пожежогасіння при умові заключення додаткового договору на монтаж системи АПС, що є невідємною складовою функціонування АУПГ (з розробкою та погодженням відповідної документації по АУПГ в ГУ МНС України в Львівській області) (надалі Роботи) у виробничих цехах та офісних приміщеннях ТОВ «Електроконтакт Україна» (надалі Обєкт).

Відповідно до пунктів 2.1 Договорів Замовник зобовязується прийняти Роботи та оплатити їх вартість.

Разом з Договорами були підписані Додатки (що є невідємними частинами Договорів) «Повний перелік вартості матеріалів, робіт та їх терміни, використаних Виконавцем» та «Графік виконання робіт».

Обєкт Замовника, на якому виконуються Роботи за цими Договорами, знаходиться за адресою: Львівська область, м.Золочів, вул.Кармелюка, 12 та складається з корпусу зби-рального цеху, побутовий блок, позначений літерою «Г», площею 2305,1 кв.м та корпусу збирального цеху, побутовий блок, позначений літерою «Г», загальною площею 2311,5 кв.м.

На підтвердження вчинення господарських операцій за цими Договорами надано:

- акт прийняття виконаних робіт з монтажу автоматичної установки пожежної сигналізації та пожежогасіння, системи оповіщення людей про пожежу і управління евакуацією, системи проти димного захисту, системи пожежного спостерігання, системи блискавкозахисту, вогнезахисту конструкцій, протипожежних перешкод № 3044 від 14.02.2012 р. (а.с.55 62);

- технічну документацію № 16.11-АУПС (а.с.141 155);

- довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 за січень 2012 р. (а.с.71 73, 79);

- акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 за січень 2012 року (а.с.74 78, 80 87);

- податкові накладні за № 1 від 01.06.2011 р. та за № 13 від 29.06.2011 р.;

- платіжні доручення за №№ 952 та 953 від 26.05.2011 р., за № 1251 від 29.06.2011 р.

Податкові накладні по контрагенту ТОВ «Секюріті» відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за червень 2011 року.

Вартість отриманих робіт від ТОВ «Секюріті» без ПДВ включено ТОВ «Електроконтакт Україна» до складу витрат у деклараціях з податку на прибуток за 2 4 квартали 2011 року, за 2012 та 2013 роки.

Суми ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Секюріті» відображено в податковій звітності ТОВ «Електроконтакт Україна», про що свідчить копія додатку № 5 до податкової декларації з ПДВ за червень 2011 року.

У бухгалтерському обліку дані операції відображено:

- в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 103: Необоротні активи за період 01.09.2011 р. 31.10.2011 р. (а.с.156);

- у картці рахунку 13: Необоротні активи: Ремонт орендованого приміщення Золочів за грудень 2011 р. (а.с.157);

- у картці рахунку 15: Інвестиції: Ремонт орендованого приміщення Золочів за період 01.09.2011 р. 31.10.2011 р. р. (а.с.158 175).

На підтвердження того, що в користуванні ТОВ «Електроконтакт Україна» перебувають земельні ділянки за адресою: вул.Кармелюка, 12 у м.Золочеві Львівської області, Товариством надано договори оренди нерухомого майна: від 26.06.2014 р., від 20.01.2011 р., від 17.05.2013 р. та від 21.02.2011 р. (а.с.179 220).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої виходив із того, що надані позивачем докази не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ «Електроконтакт Україна» та ТОВ «Секюріті», оскільки ні в ході перевірки, ні під час судового розгляду справи позивачем не надано затвердженої проектно-кошторисної документації, позитивного експертного висновку на виконання робіт з монтажу систем пожежогасіння та з монтажу систем пожежної сигналізації, Додатку № 2 «Графік виконання робіт» до договору на виконання робіт № 1/01 від 25.05.2011 року та Додатку № 3 «Графік виконання робіт» до договору на виконання робіт № 1 від 27.06.2011 року, які обумовлені як невідємні частини самими договорами.

При цьому суд зазначив, що відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення, тому роботи з монтажу систем пожежогасіння та з монтажу систем пожежної сигналізації повинні здійснюватись лише за наявності належної затвердженої проектно-кошторисної документації та позитивного експертного висновку. У разі ж відсутності позитивного експертного висновку виконувати монтажні роботи забороняється.

В той же час, лист-рекомендація управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України у Львівській області № 58/1/7190 від 23.09.2011 р., в якому зазначено, що застосування проекту № 16.11-АУПС/АУПВ/УСД на реконструкцію цехів ВАТ «Золочівський радіозавод» під виробництво кабельних мереж ТОВ «Електроконтакт Україна» по вул.Кармелюка, 12 в м.Золочеві можливе, не є позитивним експертним висновком, форма якого визначена Інструкцією з організації роботи органів державного пожежного нагляду.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Як видно із акта за № 3044 від 14 лютого 2012 року прийняття виконаних робіт з монтажу автоматичної установки пожежної сигналізації та пожежогасіння, системи оповіщення людей про пожежу і управління евакуацією, системи протидимного захисту, системи пожежного спостерігання, системи блискавкозахисту, вогнезахисту конструкцій, протипожежних перешкод, підписаного з участю представників замовника (забудовника), монтажної організації, обслуговуючої організації, організації, що здійснює пожежне спостереження, Держтехнобезпеки, під час прийняття цих робіт комісії було надано: відповідну проектно-кошторисну документацію, яка пройшла розгляд в ГУ МВС України в Львівській області (лист-рекомендація № 58/7190 від 23.09.2011 р.), ліцензію серії АГ № 595268, термін дії необмежений з 12.08.2010 р.

Крім того, апелянтом було надано в доповнення до апеляційної скарги копію Робочого проекту та Експертного звіту.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявність у позивача належно оформлених документів, які підтверджують реальність спірних господарських операцій і відповідно до вимог чинного законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, є підставою для формування податкового кредиту, а правомірність нарахування позивачу податкового зобовязання належним чином не доведено.

При цьому акт перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова № 101/68/13-07-22-01-10/37073247 від 20.03.2014 року «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Секюріті» з питань правильності формування сум податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість та їх подальший вплив на правильність формування доходів та витрат по взаєморозрахунках з ТОВ «Стек-Компю-тер» за червень 2011 р., ТОВ «А-Знак» за вересень 2012 р., ТОВ «Т.Р.Т.» за березень 2013 р.» не може слугувати єдиною підставою для правової оцінки правовідносин з питань формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім агентом.

Можливі порушення контрагентами позивача правил здійснення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача як платника податків права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки податковим законодавством такі обмеження не встановлені, а платник податку на додану вартість (покупець товару, послуг) не має обовязку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару (надавачами послуг) вимог податкового законодавства і надалі зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливі порушення контрагентів.

Аналогічна позиція присутня в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах щодо права платника ПДВ на податковий кредит/бюджетне відшкодування за операціями з несумлінними, з податкової точки зору, постачальниками (справи: «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).

Отже, позивач мав усі підстави для відображення спірної суми податку на додану вартість у складі податкового кредиту за відповідний період і надалі відображати нараховані суми амортизаційних відрахувань у податкових деклараціях з податку на прибуток.

Викладені в акті перевірки висновки щодо неправомірного віднесення позивачем сум податку до податкового кредиту є такими, що засвідчують довільне тлумачення податковим органом норм чинного законодавства та не можуть вважатися обгрунтованими.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що податкові повідомлення-рішення Золочівської ОДПІ за №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 31.07.2014 року є протиправними та підлягають скасуваанню.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року в адміністративній справі № 813/8696/14 скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Золочівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області за №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 31.07.2014 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_3

Постанова складена у повному обсязі 26 жовтня 2015 року.