Справа № 817/1117/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 817/1117/15

15 жовтня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник Кітовський В.Л.

відповідача1: представник Кушнір А.Л.

відповідача2: представник Меньков Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Сухопутних військ Збройних Сил України до Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України

про визнання протиправними та скасування наказів

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницького обласного військового комісаріату ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі ОК «Північ») у якому просив визнати протиправним та скасувати накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №133 від 14 березня 2015 року, № 134 від 14 березня 2015 року, № 135 від 14 березня 2015 року, № 140 від 16 березня 2015 року, № 143 від 19 березня 2015 року, № 145 від 19 березня 2015 року, № 146 від 19 березня 2015 року, № 147 від 19 березня 2015 року, № 148 від 19 березня 2015 року, №137 від 16 березня 2015 року, а також визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 10 від 03 квітня 2015 року, в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В подальшому під час провадження у справі позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та часткову зміну предмета позову (т.1 а.с.219-222). У заяві вказав, що внаслідок технічної описки у позові вказано прохання про визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №143 від 19 березня 2015 року, хоча правильна дата оскаржуваного наказу 17 березня 2015 року, а також наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №137 від 16 березня 2015 року, хоча правильний номер оскаржуваного наказу №48 від 16 березня 2015 року. Також позивач вказав, що з наданих відповідачем документів вбачалося, що до дисциплінарної відповідальності його притягнуто наказом командувача військ ОК «Північ» від 27 березня 2015 року №152 «Про результати службового розслідування».

Цією ж заявою збільшено позовні вимоги, позивач просив визнати поважною причину пропуску строку оскарження наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати протиправними і скасувати накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №73 від 14 лютого 2015 року, №79 від 18 лютого 2015 року, №131 від 13 березня 2015 року, №141 від 17 березня 2015 року, №142 від 17 березня 2015 року, №150 від 20 березня 2015 року, №151 від 20 березня 2015 року, а також визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ ОК «Північ» від 27 березня 2015 року №152 «Про результати службового розслідування».

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 позов не визнав, подав суду заперечення проти адміністративного позову, у яких вказав, що військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_5 вирішуючи питання про застосування до позивача дисциплінарних стягнень правильно застосував чинне законодавство та діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (правонаступник ОК «Північ» згідно витягу з директиви Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України від 31 грудня 2014 року №Д-322/1/46 «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України») подав суду заперечення проти позову в якому просив суд закрити провадження у справі, так як наказ командувача військ ОК «Північ» №10 від 05 січня 2015 року та наказ командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №10 від 03 квітня 2015 року не стосуються прав та інтересів позивача. Наказ командувача військ ОК «Північ» від 27 березня 2015 року №152 «Про результати службового розслідування», яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Встановлено, що позивач полковник ОСОБА_1 , з 11.12.10 по 22.10.14 проходив військову службу на посаді військового комісара Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату Вінницької області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), на яку його було призначено наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.12.10 № 973.

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.09.14 №552, ОСОБА_1 було увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, відповідно до розпорядження Президента України від 24.09.14 № 1041/2014-рп щодо забезпечення направлення в район проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, для проходження військової служби, військових комісарів районів, міст, областей, міста Києва.

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.10.14 №599, ОСОБА_1 було призначено на посаду головного оперативного чергового командного центру штабу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

16 березня 2015 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №48 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військового комісаріату як такого, що посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 здав та вибув до нового місця проходження військової служби - оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

В період часу з лютого по березень 2015 року ОСОБА_1 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 та осіб, що тимчасово виконували його обов`язки, зокрема:

наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №72 від 14 лютого 2015 року за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення - зауваження;

наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №73 від 14 лютого 2015 року за порушення вимог п. 2.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення догана;

наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №79 від 18 лютого 2015 року за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення - догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №131 від 13 березня 2015 року за порушення порядку зберігання, утримання ввіреного майна згідно вимог ст. 11, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та функціональних обов`язків військового комісара та на підставі ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №133 за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення - догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №134 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення сувора догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №135 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення сувора догана.

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16 березня 2015 року №140 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення - догана та позбавлено в повному обсязі грошової премії з 1 по 16 березня, за невихід на службу;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №142 від 17 березня 2015 року за порушення вимог ст. 11, 39, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення -догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17 березня 2015 року №143 за порушення вимог ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення -догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 березня 2015 року №145 за порушення вимог ст. 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.12.2014 №524 «Про організацію службової діяльності в обласному військовому комісаріаті, районних (міських) військових комісаріатах з проведенням організаційних заходів в 2015 навчальному році» ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення сувора догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 березня 2015 року №146 за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення -догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 березня 2015 року №147 за порушення вимог ст. 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.12.2014 №524 «Про організацію службової діяльності в обласному військовому комісаріаті, районних (міських) військових комісаріатах з проведенням організаційних заходів в 2015 навчальному році» ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення -догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 березня 2015 року №148 за порушення вимог ст. 11, 59, 60 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України мені оголошено дисциплінарне стягнення сувора догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №150 від 20 березня 2015 року за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення догана;

наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №151 від 20 березня 2015 року за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення сувора догана.

Наказом командувача військ ОК «Північ» від 27 березня 2015 року №152 «Про результати службового розслідування» за неналежне виконання службових обов`язків, систематичне порушення військової дисципліни, порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Попередження про неповну службову відповідальність».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №72 від 14 лютого 2015 року.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №72 від 14 лютого 2015 року полковника ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та зроблено зауваження у зв`язку з тим, що ним не зроблено доповідь своєму начальнику військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 про госпіталізацію до стаціонару Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги 22 січня 2015 року.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Згідно з ст. 254 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Зі змісту ст. 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вбачається, що вона стосується військовослужбовців у військовій частині яких є медичний пункт.

Відповідно до ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Відповідно до ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Статут внутрішньої служби не покладає обов`язку на військовослужбовців до звернення в заклади охорони здоров`я (а не медичний пункт частини) отримувати згоду на це у своїх начальників чи командирів. Отримання такої згоди не є умовою надання послуг з охорони здоров`я відповідними медичними закладами.

Відповідно до ст. 261 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», про всіх військовослужбовців, яких направлено на стаціонарне лікування поза частиною, начальник (командир) лікувального закладу (частини) зобов`язаний у той же день повідомити командирові частини, з якої ці військовослужбовці прибули.

Зі змісту наказу №72 від 14 лютого 2015 року вбачається, що 23 січня 2015 року головним лікарем міської клінічної лікарні швидкої допомоги Фоміним О.О. направлено до Вінницького ОВК листа, яким повідомлено, що ОСОБА_1 госпіталізовано до вказаного медичного закладу.

Таким чином, вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо повідомлення командування про госпіталізацію військовослужбовця були дотримані.

На підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12 лютого 2015 року №65 тимчасово виконуючим обов`язки заступника військового комісара по роботі з особовим складом начальником відділу по роботі з особовим складом та громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_3 було проведено службове розслідування по вказаному факту.

При проведенні розслідування було відібрано пояснення у ОСОБА_1 . У відповіді на питання про те, чому він не повідомив про вибуття на лікування старшому командиру, ОСОБА_1 надав пояснення про те, що ним здійснено доповідь начальнику. Інших питань перевіряючим йому не ставилося. Таким чином, при проведенні розслідування у позивача не з`ясовували, кому саме він доповідав. Будь-яких інших пояснень у матеріалах розслідування немає. Таким чином, і факт неповідомлення старшого командира матеріалами розслідування не доведений, що свідчить про незаконність наказу.

Незаконність вказаного наказу підтверджується також наступним.

З довідки про тимчасове виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 в період січень-березень 2015 року вбачається, що з 03 лютого 2015 року по 18 лютого 2015 року обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 виконував полковник ОСОБА_2 , заступник військового комісара.

Відповідно до ст. 7 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Згідно з ст. 8 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою щодо підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою, зокрема, полковник (капітан 1 рангу) - владою командира полку (корабля 1 рангу).

Відповідно до ст. 71 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», командир полку (корабля 1 рангу), бригади, дивізії щодо підлеглих офіцерів має право: робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», заступники (помічники) командирів військових з`єднань, частин (підрозділів), закладів та установ користуються щодо підлеглих дисциплінарною владою на один ступінь нижчою, ніж їх безпосередні командири. Під час тимчасового виконання обов`язків, якщо про це оголошено наказом, командир користується дисциплінарною владою відповідно до посади, яку він обіймає тимчасово.

З витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) №19 від 3 лютого 2015 року вбачається, що тимчасове виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 покладено на заступника військового комісара полковника ОСОБА_2 . Проте цим наказом не оголошено про надання заступнику військового комісара дисциплінарної влади військового комісара.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

За таких обставин, заступник військового комісара полковник ОСОБА_2 не мав права на накладення дисциплінарного стягнення на полковника ОСОБА_1 , а тому наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №72 від 14 лютого 2015 року є протиправним та має бути скасований.

Крім того, відповідно до ст. 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

З наведеного вбачається, що проведення бесіди з військовослужбовцем повинно передувати накладенню дисциплінарного стягнення, воно є гарантією повного встановлення всіх обставин справи та спрямоване на захист прав особи, яка притягається до дисциплінарної відповідальності, та забезпечення її участі у прийнятті рішення.

Вищевказаних вимог чинного законодавства при притягненні до відповідальності ОСОБА_1 дотримано не було, про що свідчить аркуш бесіди з ОСОБА_1 , який датовано 19 березня 2015 року, в той час як до відповідальності його було притягнуто наказом №72 від 14 лютого 2015 року.

Оскільки наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №72 від 14 лютого 2015 року прийнято з порушеннями вимог чинного законодавства, то він є протиправним та має бути скасований.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №73 від 14 лютого 2015 року.
Наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №73 від 14 лютого 2015 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення п. 2.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 вересня 2009 року №170, оскільки ним підготовлено документи для укладення контракту з майором ОСОБА_4 (раніше засудженим) та направлено їх для перевірки та погодження військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 вересня 2009 року №170, перший контракт про проходження військової служби не може бути укладено, а громадянин не може бути прийнятий на військову службу за контрактом у разі, коли, зокрема:

стосовно особи винесено обвинувальний вирок суду і призначено покарання, ведеться досудове розслідування або кримінальна справа передана до суду;

особа має судимість за вчинення злочину, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку (крім реабілітованої особи), або на особу протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення;

особа під час проходження кадрової військової служби була звільнена з військової служби у запас через службову невідповідність, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.

З акту проведення службового розслідування, затвердженого тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 14 лютого 2015 року, вбачається, що у грудні до ОСОБА_1 звернувся з рапортом начальник відділення офіцерів запасу і кадрів майор ОСОБА_4 з проханням клопотати перед вищим командуванням про прийняття його на військову службу за контрактом на особливий період.

Позивач пояснив суду, що ним укладення контракту та призначення на посаду не здійснювалося, у нього таких повноважень не було. Подання на призначення на посаду ОСОБА_4 було підписане військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 . Це було обумовлено тим, що штати військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_5 були збільшені до 33 посад з 7, а у воєнний час до 64. ОСОБА_1 повинен був забезпечити формування комісаріату особовим складом у дуже стислі терміни, чим було обумовлено залучення на службу осіб, які раніше працювали у військкоматі та могли б відразу приступати до виконання своїх обов`язків. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не заборонено призов раніше засуджених осіб.

Подання на підписання контракту з ОСОБА_4 було ним підписане, так як він належним чином виконував свої обов`язки і з таким рапортом до нього звернувся військовослужбовець. А тому відповідні матеріали були передані для перевірки та погодження вищестоящому начальнику, до повноважень якого і належало вирішення відповідних питань.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, мають переважне право на укладення контракту на проходження військової служби після завершення особливого періоду.

За наявності такої норми та рапорту ОСОБА_4 він передав його на вирішення вищестоящому начальнику до повноважень якого і відносилося прийняття такого рішення, так як посада юриста, який перевіряє відповідність прийнятих рішень вимогам чинного законодавства та готує їх, не передбачена штатом Вінницького ОМВК, натомість така посада є у штаті ІНФОРМАЦІЯ_5 , який і розглядав вказане питання.

При розгляді справи судом не встановлено, що ОСОБА_1 укладав з кимось із військовослужбовців контракт з порушенням вказаних вимог чинного законодавства та допустив тим самим порушення вимог п. 2.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 вересня 2009 року №170.

Сама по собі передача матеріалів щодо ОСОБА_4 для перевірки та погодження вищестоящому начальнику не є порушенням вищезгаданих вимог Інструкції.

Таким чином, ОСОБА_1 не було вчинено правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.

Наказом №73 від 14 лютого 2015 року незаконно застосовано дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 заступником військового комісара полковником ОСОБА_2 , який на час тимчасового виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 не наділявся такими повноваженнями.

Аркуш бесіди з ОСОБА_1 датовано 19 березня 2015 року. Однак, згідно з вимогами ст. 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», проведення бесіди з військовослужбовцем повинно передувати накладенню дисциплінарного стягнення.

Відтак, наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №73 від 14 лютого 2015 року є протиправним та має бути скасований.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №79 від 18 лютого 2015 року.
Наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №79 від 18 лютого 2015 року полковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за ненадання доповіді по «самозверненню» до закладів охорони здоров`я Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги 22 січня 2015 року.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень.

За вказаним фактом ОСОБА_1 вже було притягнуто до відповідальності наказом №72 від 14 лютого 2015 року.

Наказом №79 від 18 лютого 2015 року незаконно застосовано дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 заступником військового комісара полковником ОСОБА_2 , який на час тимчасового виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 не наділявся такими повноваженнями.

В матеріалах розслідування містяться взаємовиключні документи. Так, 12 лютого 2015 року ОСОБА_1 давалися пояснення про те, що він доповідав про госпіталізацію начальнику. Будь-яких інших пояснень у матеріалах розслідування немає. В той же час, 14 березня 2015 року датовано довідку про нібито факт відмови ОСОБА_1 від дачі пояснень, яка підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Бесіду до накладення дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1 не проводили.

За таких обставин, наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 №79 від 18 лютого 2015 року є протиправним та має бути скасований.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №131 від 13 березня 2015 року.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №131 від 13 березня 2015 року полковника ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності та оголошено догану за порушення порядку зберігання, утримання ввіреного майна згідно вимог ст. 11, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

У наказі не визначено у чому саме конкретно полягало порушення, який порядок зберігання та утримання, та якого саме майна порушено.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», у разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

У наказі вказується, що з приводу нестачі майна на суму 31494 гривні відкрито кримінальне провадження №0000094.

За таких обставин, по вказаному факту ОСОБА_1 не може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Матеріалами службового розслідування, які надані відповідачем на вимогу суду, не доведена допустимими та належними доказами нестача майна у Вінницькому ОМВК.

Відповідно до ст. 61, 62 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, командир військової частини (корабля) приймає або здає посаду особисто в присутності представника від старшого командира (начальника). Для прийняття і здавання посади командира військової частини (корабля) наказом старшого командира (начальника) призначаються комісії, які після проведення перевірки складають відповідні акти. Зазначені акти підписуються командиром, який приймає, і командиром, який здає посаду, а також членами комісії, відповідними заступниками командира військової частини (начальниками служб) та подаються старшому командирові (начальникові) на затвердження і для прийняття рішення за фактами виявлених недоліків.

Згідно з п. 9.1.6 - 9.1.10 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97 №300, приймання справ і посади проводиться особисто тим, хто приймає, від того, хто здає, у присутності комісії. Комісія, призначена для приймання та здавання справ і посади, чи внутрішня перевірочна комісія у присутності того, хто приймає, і того, хто здає справи і посаду, проводить:

інвентаризацію матеріальних засобів, які приймаються заново призначеною посадовою особою військової частини (з`єднання);

перевірку господарської діяльності військової частини, служб складів та інших об`єктів з моменту останньої перевірки і порівняння облікових відомостей з даними дійсної наявності матеріальних засобів.

Приймання та здавання справ посадовими особами, що відають військовим (корабельним) господарством, оформлюється актом (додаток N8).

Акт і відомості наявності та якісного стану матеріальних засобів підписуються тим, хто приймає, і тим, хто здає справи та посаду, а також членами комісії, які проводили інвентаризацію матеріальних засобів і перевірку господарської діяльності військової частини (служби). Відомості, крім вказаних осіб, підписуються також особами, які прийняли матеріальні засоби на подальше зберігання.

Рішення щодо усунення зазначених у акті приймання та здавання справ і посади недоліків повинно бути прийнято вищим начальником не пізніше 10-денного строку. У тому випадку, коли за результатами нестачі проводиться службове розслідування, рішення про притягнення винуватого до відповідальності повинно бути прийнято не пізніше місячного строку з дня закінчення розслідування. Особа, яка здає справи і посаду, відбуває до нового місця служби після затвердження акта про приймання і здавання справ і посади вищим начальником, а в тому випадку, коли виявлена нестача - після прийняття щодо них відповідного рішення.

За участі ОСОБА_1 як матеріально відповідальної особи не здійснювалася інвентаризація матеріальних засобів.

Позивачем надано суду пояснення про те, що при розслідуванні кримінального провадження ним були надані пояснення щодо місцезнаходження майна. Стійки знаходилися в сейфі в одному з приміщень, які використовуються Вінницьким ОМВК. Щодо майна на суму 31494 гривень, то відповідні документи були передані безпосередньо слідчому, про що ним повідомлено при наданні пояснень особі, яка проводила службове розслідування.

Згідно з листом Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України від 30 вересня 2015 року №11/11913 25 вересня 2015 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000085 у зв`язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України.

Також у листі вказано, що у військовій прокуратурі відсутні інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_1 .

Відповідачем не надано доказів притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за нестачу майна, хоча саме з його ініціативи відбувалося звернення до правоохоронних органів.

Таким чином, судом не встановлено, що факт нестачі майна у ІНФОРМАЦІЯ_6 взагалі мав місце.

За таких обставин, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №131 від 13 березня 2015 року є протиправним та має бути скасований.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №133.
Згідно з наказом від 14 березня 2015 року №133 на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 лютого 2015 року №94 заступником військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 було проведено службове розслідування по факту не виходу на службу 24 лютого 2015 року понад три години полковником ОСОБА_1 .

Згідно з актом проведення службового розслідування, затвердженим військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_7 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 не прибув після лікування до місця проходження служби, а саме з 08.00 по 11.30 не прибув на службу без поважних причин понад три години.

На підставі проведеного розслідування наказом від 14 березня 2015 року №133 ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення догана.

Зміст наказу та матеріалів службового розслідування містить суперечності щодо того, що саме стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 невихід без поважних причин на службу 24 лютого 2015 року чи неповідомлення про лікування.

Сама по собі така невизначеність щодо події дисциплінарного правопорушення свідчить про незаконність наказу, так як у ньому має бути визначено час, місце і суть порушення військової дисципліни.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що 18 лютого 2015 року ОСОБА_1 було госпіталізовано до кардіологічної клініки Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, про що свідчить епікриз №859. Виписано ОСОБА_1 з лікувального закладу було 23 лютого 2015 року. При виписці хворому було рекомендовано аналіз крові на гормони щитовидної залози, про що вказано у виписному епікризі №859.

24 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринного центру з метою продовження лікування. 25 лютого 2015 року його було виписано, що підтверджується виписним епікризом з медичної карти №128 стаціонарного хворого.

Таким чином, твердження про невихід на службу без поважних причин 24 лютого 2015 року не відповідає дійсним обставинам справи.

Наказом від 14 березня 2015 року №133 ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення догана.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

З наведеного положення закону вбачається, що військовослужбовець зобов`язаний повідомляти про ті обставини, як стосуються виконання ним службових обов`язків, а не взагалі про все, що з ним відбувається.

Оскільки лікування ОСОБА_1 продовжувалося з 18 лютого 2015 року по 25 лютого 2015 року, то обов`язок повідомлення начальнику про завершення лікування у ОСОБА_1 виник 25 лютого 2015 року, а не 24 лютого 2015 року.

Згідно з ст. 254 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Проте, зі змісту ст. 255-259 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», вбачається, що положення ст. 254 стосуються обов`язку повідомлення військовослужбовців у військовій частині яких є медичний пункт.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України не містить норм, які б забороняли військовослужбовцям, які проходять службу в частинах, в яких немає медичної частини, самостійно звертатися до закладів охорони здоров`я в разі необхідності.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Крім того, відповідно до ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

За таких обставин, твердження про порушення ОСОБА_1 ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України теж не відповідає дійсності, а тому наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №133 є протиправним та має бути скасований.

Аркуш бесіди з ОСОБА_1 датовано 19 березня 2015 року. Однак, згідно з вимогами ст. 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», проведення бесіди з військовослужбовцем повинно передувати накладенню дисциплінарного стягнення.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №134.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №134 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення сувора догана. У наказі вказується, що ОСОБА_1 не прибув о 10.30 год. 18 лютого 2015 року у зал для брифінгу ІНФОРМАЦІЯ_5 для здачі посади.

В матеріалах справи міститься виписний епікриз кардіологічної клініки Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону №859, з якого вбачається, що 18 лютого 2015 року ОСОБА_1 був госпіталізований до лікарні.

Приписами ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Крім того, відповідно до ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

З наведеного вбачається, що порушення військової дисципліни ОСОБА_1 не допускав.

Аркуш бесіди з ОСОБА_1 датовано 19 березня 2015 року. Однак, згідно з вимогами ст. 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», проведення бесіди з військовослужбовцем повинно передувати накладенню дисциплінарного стягнення.

Відтак, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №134 є протиправним.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №135.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №135 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення сувора догана.

Згідно змісту наказу ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності те, що ним не виконано розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 лютого 2015 року №118 про прибуття до військового комісара 15 лютого 2015 року на 10 год. 00 хв. та розпорядження від 15 лютого 2015 року №119 про прибуття до військового комісара 15 лютого 2015 року на 16 год. 00 хв.

14 та 15 лютого 2015 року були вихідними днями - субота та неділя відповідно.

Відповідно до ст. 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України розподіл часу здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни й виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку й харчування. Для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин) встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

Статтею 203 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всього особового складу, крім військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків. Ці дні згідно з планами, а також вільний від занять час відводяться для відпочинку.

Таким чином 14 та 15 лютого 2015 року згідно вище вказаних вимог Закону та розпорядку робочого часу встановленому у Вінницькому ОМВК і ІНФОРМАЦІЯ_6 були вихідними днями відведеними для відпочинку особового складу.

Зі змісту самого оскаржуваного наказу вбачається, що розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 лютого 2015 року № 118 про прибуття ОСОБА_1 до військового комісара 15 лютого 2015 року на 10 год. 00 хв. було доведено до нього черговим по військкомату о 9 год. 00 хв. 15 лютого 2015 року. Розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15 лютого 2015 року №119 було доведено до відома ОСОБА_1 о 12 год. 00 хв.

Позивач вказував у позові, що в цей час перебував поза межами міста та не мав об`єктивної можливості виконати розпорядження і прибути у такий стислий строк до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що повідомив черговому по військкомату. Наведене підтверджується і змістом самого наказу.

З матеріалів наданих відповідачем не вбачається, що при проведенні службового розслідування та притягненні до дисциплінарної відповідальності було встановлено, що ОСОБА_1 мав можливість виконати розпорядження військового комісара про прибуття на службу у вихідний день.

З огляду на вищевикладене, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №135 є протиправним.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16 березня 2015 року №140.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16 березня 2015 року №140 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення - догана та позбавлено в повному обсязі грошової премії з 1 по 16 березня, за невихід на службу 07 березня та 09 березня 2015 року.

Згідно змісту наказу ОСОБА_1 не виконав розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06 березня 2015 року № 134 про прибуття до військового комісара 07 березня 2015 року на 08 год. 00 хв., розпорядження від 07 березня 2015 року № 135 про прибуття до військового комісара 07 березня 2015 року на 11 год. 00 хв. та розпорядження від 07 березня 2015 року № 136 про прибуття до військового комісара 09 березня 2015 року на 08 год. 00 хв.

Статтею 73 КЗпП України визначено святкові і неробочі дні, серед яких 8 березня Міжнародний жіночий день.

Відповідно до ст. 67 КЗпП України у випадку, коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

7-9 березня 2015 року згідно вище вказаних вимог Закону та розпорядку робочого часу встановленому у Вінницькому ОМВК і ІНФОРМАЦІЯ_6 були вихідними та відповідно святковим днем, що відведені для відпочинку особового складу.

Позивач також вказував, що жодних заходів демобілізації в цей час не проводилося, на підтвердження чого надав пояснення працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також зі змісту акта розслідування вбачається, що станом на ці дні ОСОБА_1 не був допущений до виконання службових обов`язків.

Крім того, 16 березня 2015 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №48 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Таким чином, з 16 березня 2015 року ОСОБА_1 вже не проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ст. 7 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Згідно з ст. 8 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою щодо підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою, зокрема, полковник (капітан 1 рангу) - владою командира полку (корабля 1 рангу).

Відповідно до ст. 71 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», командир полку (корабля 1 рангу), бригади, дивізії щодо підлеглих офіцерів має право: робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Оскільки ОСОБА_1 з 16 березня 2015 року вже не проходив службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 , то військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_5 не мав повноважень по притягненню його до дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №141 від 17 березня 2015 року є незаконним.

З цих же підстав незаконними є накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №142 від 17 березня 2015 року, №143 від 17 березня 2015 року, №145 від 19 березня 2015 року, №146 від 19 березня 2015, №147 від 19 березня 2015 року, №148 від 19 березня 2015 року, №150 від 20 березня 2015 року, №151 від 20 березня 2015 року.

Пояснення допитаного судом свідка ОСОБА_2 , заступника військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлених судом обставин не спростовують.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №48 від 16 березня 2015 року визначено ОСОБА_1 вважати таким, що посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 здав та вибув до нового місця проходження військової служби з виключенням з 16 березня 2015 року зі списків особового складу та усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 29 вересня 2014 року № 552 ОСОБА_1 було увільнено, з займаної посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 та зараховано у розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України. Будучи не згідним з даним наказом та вважаючи його незаконним, ОСОБА_1 його оскаржив у судовому порядку.

В подальшому, згідно пункту 4 наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 22 жовтня 2014 року № 599 ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого оперативного чергового командного центру штабу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України. При цьому, вказана посада у зв`язку із проведенням організаційних заходів скорочена. Вказаний наказ також оскаржено ОСОБА_1 до Вінницького окружного адміністративного суду (справа №802/167/15-а).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2015 року у справі № 802/550/15-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.09.2014 № 552 в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади та зарахування у розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України відповідно до розпорядження Президента України від 24.09.2014 року № 1041/2014-рп. Цією ж постановою зобов`язано відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_8 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

Судом, зокрема, встановлено, що «спірний наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.09.2014 року №552 в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади прийнятий не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, та не реалізовує вказівку Президента України щодо направлення в район проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях для проходження військової служби військових комісарів районів, міст, областей, міста Києва, а відтак є протиправним та таким, що підлягає скасуванню».

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Спірний наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №48 від 16 березня 2015 року є незаконним, оскільки був виданий на виконання наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 29 вересня 2014 року № 552 щодо увільнення ОСОБА_1 з займаної посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 , який визнаний протиправним та скасований судовим рішенням.

З 22 жовтня 2014 року по 10 березня 2015 року ОСОБА_1 обов`язки за посадою фактично не виконував у зв`язку з лікуванням.

10 березня 2015 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №44 ОСОБА_1 допущено до виконання обов`язків за посадою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 як такого, що прибув після звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою.

Відповідно до ст. 61, 62 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, командир військової частини (корабля) приймає або здає посаду особисто в присутності представника від старшого командира (начальника). Для прийняття і здавання посади командира військової частини (корабля) наказом старшого командира (начальника) призначаються комісії, які після проведення перевірки складають відповідні акти. Зазначені акти підписуються командиром, який приймає, і командиром, який здає посаду, а також членами комісії, відповідними заступниками командира військової частини (начальниками служб) та подаються старшому командирові (начальникові) на затвердження і для прийняття рішення за фактами виявлених недоліків.

Згідно з п. 9.1.6 - 9.1.10 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97 №300, приймання справ і посади проводиться особисто тим, хто приймає, від того, хто здає, у присутності комісії. Комісія, призначена для приймання та здавання справ і посади, чи внутрішня перевірочна комісія у присутності того, хто приймає, і того, хто здає справи і посаду, проводить:

інвентаризацію матеріальних засобів, які приймаються заново призначеною посадовою особою військової частини (з`єднання);

перевірку господарської діяльності військової частини, служб складів та інших об`єктів з моменту останньої перевірки і порівняння облікових відомостей з даними дійсної наявності матеріальних засобів.

Приймання та здавання справ посадовими особами, що відають військовим (корабельним) господарством, оформлюється актом (додаток N 8).

Акт і відомості наявності та якісного стану матеріальних засобів підписуються тим, хто приймає, і тим, хто здає справи та посаду, а також членами комісії, які проводили інвентаризацію матеріальних засобів і перевірку господарської діяльності військової частини (служби). Відомості, крім вказаних осіб, підписуються також особами, які прийняли матеріальні засоби на подальше зберігання.

Рішення щодо усунення зазначених у акті приймання та здавання справ і посади недоліків повинно бути прийнято вищим начальником не пізніше 10-денного строку. У тому випадку, коли за результатами нестачі проводиться службове розслідування, рішення про притягнення винуватого до відповідальності повинно бути прийнято не пізніше місячного строку з дня закінчення розслідування. Особа, яка здає справи і посаду, відбуває до нового місця служби після затвердження акта про приймання і здавання справ і посади вищим начальником, а в тому випадку, коли виявлена нестача - після прийняття щодо них відповідного рішення.

Відмова підписати акт з боку ОСОБА_1 була законною, так як інвентаризація за його участю не проводилася. Наданий для підписання акт інвентаризації містив інформацію про нестачу майна. Про вказаний факт було повідомлено правоохоронні органи та відкрито кримінальне провадження №0000094, про що вказується у наказі військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №131 від 13 березня 2015 року.

В той же час, як уже було встановлено, нестачі майна у ІНФОРМАЦІЯ_6 не було, що й підтверджується листом Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України від 30 вересня 2015 року №11/11913 25 вересня 2015 року, у якому вказано, що у військовій прокуратурі відсутні інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_1 .

Постановою слідчого Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України від 25 вересня 2015 року закрито кримінальне провадження №0000085 щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, щодо, зокрема, відмови виконувати наказ про здачу справ та посади.

Таким чином, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №48 від 16 березня 2015 року є протиправним та має бути скасований, оскільки він прийнятий на виконання протиправного наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.09.2014 № 552, який судом скасовано, а також у зв`язку з тим, що посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 у встановленому порядку не здав.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 27 березня 2015 року №152 «Про результати службового розслідування» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Підставою притягнення ОСОБА_1 до вказаного виду дисциплінарного стягнення стали факти невиконання ним у 2015 році під час перебування на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 розпоряджень військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 та не прибуття на службу, незабезпечення своєчасного здійснення прийому - передачі справ та посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

В той же час, за порушення, що стали підставою до притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №152 від 27 березня 2015 року, його уже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідними наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме:

- наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №133 за порушення вимог ст. 12, 245 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

- наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2015 року №134 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

- наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16 березня 2015 року №140 за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

- наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 березня 2015 року №145 за порушення вимог ст. 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.12.2014 № 524 «Про організацію службової діяльності в обласному військовому комісаріаті, районних (міських) військових комісаріатах з проведенням організаційних заходів в 2015 навчальному році»;

- наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 березня 2015 року №146 за порушення вимог ст. 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

- наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 березня 2015 року №147 за порушення вимог ст. 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.12.2014 №524 «Про організацію службової діяльності в обласному військовому комісаріаті, районних (міських) військових комісаріатах з проведенням організаційних заходів в 2015 навчальному році».

Таким чином, наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №152 від 27 березня 2015 року суперечить вимогам ст. 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Крім того, в порушення вимог ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п. 2.2. «Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року № 82 (далі - Інструкція) після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командувачем зі ОСОБА_1 відповідну бесіду проведено не було, матеріали службового розслідування йому для ознайомлення не надавалися, чим порушено право військовослужбовця на захист. Натомість бесіда проведена 03 квітня 2015 року, тобто вже після притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, що підтверджується аркушем бесіди, який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З вищенаведеного вбачається, що наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 27 березня 2015 року №152 «Про результати службового розслідування» ОСОБА_1 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний протиправним та скасований.

Стосовно вимог про скасування наказу №141 від 17 березня 2015 року суд зазначає наступне.

Згідно з аналізом проведення службових розслідувань по полковнику ОСОБА_1 (т. 1, а.с.159), виконаного начальником відділення персоналу ОК «Північ» майором ОСОБА_6 , ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №141 від 17 березня 2015 року та накладено дисциплінарне стягнення «Попередження про неповну службову відповідальність».

Проте у судовому засіданні при дослідженні тексту наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №141 від 17 березня 2015 року встановлено, що прав та законних інтересів ОСОБА_1 вказаний наказ не стосується, а тому позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_5 в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі належних та допустимих доказів судом встановлено невідповідність визначеним ч.3 ст. 2 КАС України критеріям правомірності наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 72 від 14 лютого 2015 року, № 73 від 14 лютого 2015 року, № 79 від 18 лютого 2015 року, № 131 від 13 березня 2015 року, № 133 від 14 березня 2015 року, № 134 від 14 березня 2015 року, № 135 від 14 березня 2015 року, № 140 від 16 березня 2015 року, № 48 від 16 березня 2015 року, № 142 від 17 березня 2015 року, № 143 від 19 березня 2015 року, № 145 від 19 березня 2015 року, № 146 від 19 березня 2015 року, № 147 від 19 березня 2015 року, № 148 від 19 березня 2015 року, № 150 від 20 березня 2015 року, № 151 від 20 березня 2015 року та наказу командувача військ Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " № 152 від 27 березня 2015 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарних стягнень - "сувора догана" та "попередження про неповну службову відповідність".

З огляду на вказане, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував як особа, що згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Одночасно представник позивача заявив клопотання стягнути з Державного бюджету України витрати на правову допомогу в сумі 6500 грн. (а.с.126).

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ визначений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Відповідно до ст. 2 названого Закону, у разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Додатком до акта передачі-приймання наданих послуг здійснено визначення обсягів наданої адвокатом правової допомоги (т.3, а.с.189). Відповідно до наведеного розрахунку та з урахуванням вимог ст. 2 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" на користь позивача із Державного бюджету України слід присудити витрати на правову допомогу в сумі 395,85 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- № 72 від 14 лютого 2015 року,

- № 73 від 14 лютого 2015 року,

- № 79 від 18 лютого 2015 року,

- № 131 від 13 березня 2015 року,

- № 133 від 14 березня 2015 року,

- № 134 від 14 березня 2015 року,

- № 135 від 14 березня 2015 року,

- № 140 від 16 березня 2015 року,

- № 48 від 16 березня 2015 року,

- № 142 від 17 березня 2015 року,

- № 143 від 19 березня 2015 року,

- № 145 від 19 березня 2015 року,

- № 146 від 19 березня 2015 року,

- № 147 від 19 березня 2015 року,

- № 148 від 19 березня 2015 року,

- № 150 від 20 березня 2015 року,

- № 151 від 20 березня 2015 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ Оперативного командування "Північ" № 152 від 27 березня 2015 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарних стягнень - "сувора догана" та "попередження про неповну службову відповідність".

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету України витрати на правову допомогу в сумі 395,85 грн. (триста дев`яносто п`ять грн. 85 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.