Справа № 617-328/12
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" вересня 2012 р. Справа № 617-238/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "28" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документа ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Невмержицького О.О. по поверненню виконавчого листа № 2а-646/09 від 17.03.2009 р. та визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Невмержицького О.О. від 30.11.2011 р. про повернення виконавчого документа, а також зобов"язати головного державного виконавця Невмержицького О.О. скасувати її та поновити провадження, мотивуючи тим, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач передчасно, не здійснивши всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення суду передбачені Законом України "Про виконавче провадження", дійшов висновку про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вважає, що державним виконавцем не у повному обсязі здійсненні надані йому вказаним Законом повноваження щодо повного та своєчасного виконання рішення суду.

Постановою Овруцького районного суду від 28 березня 2012 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В апеляційній скарзі позивач просив розглядати справу за його відсутності.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.03.2009 року постановою головного державного виконавця Невмержицького О.О. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-646/09 виданого 17.03.2009 р. Овруцьким районним судом про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 заборгованості в загальній сумі 8643 грн. 80 коп.

З метою забезпечення виконання виконавчих документів про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації вказаної категорії заборгованості, державним виконавцем впродовж 2009-2011 років вживалися заходи щодо перевірки майнового стану боржника та звернення стягнення на майно (грошові кошти).

Так, 15.01.2009 р., 24.04.2009 р., 05.05.2009 р., 02.07.2009 р., 06.01.2010 р., 15.01.2010 р., 21.02.2011 р., 20.07.2011 р. виносились постанови про арешт коштів на рахунках боржника, призначених для виплати заборгованості, згідно ст. ст.37, 39, 48, 50, 51, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи", які було направлено на виконання до управління державного казначейства у Овруцькому районі.

Державним виконавцем на виконання вимог вказаного Порядку - 24.10.2011 р. до управління державного казначейства у Овруцькому районі направлено платіжну вимогу для стягнення коштів з рахунків боржника, на які накладено арешт по виконавчому листу Овруцького районного суду № 2а-646/09 від 17.03.2009 р. на користь ОСОБА_3 з метою стягнення коштів.

Вказана платіжна вимога була повернута управлінням державного казначейства у Овруцькому районі без виконання на підставі п.п.5 п.34 Порядку, а саме з підстав відсутності відкритих асигнувань за відповідним кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) і економічної класифікації видатків бюджету (за загальним фондом та іншими коштами спеціального фонду бюджету) та власні надходження боржника (за спеціальним фондом бюджету).

З метою виявлення іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем 13.10.2011 р. за вих. № 14/27147 направлено вимогу боржнику щодо надання переліку майна, яке не використовується для провадження основної діяльності у роботі.

Згідно одержаної інформації від боржника (лист за виx. № 06-5940 від 20.10.2011 р.) стало відомо про відсутність в управлінні праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації іншого майна на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Відповідно до наданого боржником свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 832885 від 04.01.2008 р., майно яким володіє управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації перебуває у власності держави в особі Верховної Ради України.

Окрім цього, у ході здійснення виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, державним виконавцем 06.05.2011 р. за вих.№ 14/12007 до управління державного казначейства України у Овруцькому районі направлявся запит стосовно наявності передбаченого фінансування по заборгованості за рішеннями суду на 2011 р. відповідно до ст. ст.30, 37, 39, 48, 50, 51, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На вказаний запит управління державного казначейства України у Овруцькому районі повідомило (лист від 18.05.2011 р. за вих.№ 02-04/721), що відповідно до затверджених паспортів бюджетних програм на 2011 р. Міністерства соціальної політики України за КПКВК 2501200, 2501210, 2501230, 2501250, виплата коштів по рішеннях суду в розмірах, визначених Законом не передбачена. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 р. Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не входять в перелік виплат, які здійснюються УПСЗН.

13.10.2011 р. за вих.№ 14/27168, № 14/27146 повторно були направлені запити боржнику та управлінню державного казначейства України у Овруцькому районі стосовно наявності передбаченого фінансування заборгованості по рішеннях суду на поточний 2011 р. за ст. ст.30, 37, 39, 48, 50, 51, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На вказані запити управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації (лист від 24.10.2011 № 07-5687) та управління державного казначейства України у Овруцькому районі (лист від 26.10.2011 р. № 02-01/1827) повідомили про відсутність фінансування заборгованості по рішеннях суду в 2011 р. за ст. ст.30, 37, 39, 48, 50, 51, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

25.10.201 року та 26.10.201 року державним виконавцем складені акти в порядку ч.2 ст.47 Закону про відсутність кошторисних призначень та майна і 30.11.2011 року винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа . Одночасно роз"яснено , що відповідно до вимог вказаного Закону, виконавчий документ може бути пред"явлений до виконання повторно.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновків, що відповідачем вжито всіх заходів для виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV, згідно зі статтями 1 та 2 якого виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб державної виконавчої служби, яка входить до системи Міністерства юстиції України, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання зазначених рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом №606-ХІV (державні виконавці).

Стаття 6 Закону України „Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Пленум Вищого адміністративного суду України в п.17 постанови №5 від 21 травня 2012 року "Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" роз'яснив :

" Державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження"). Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тому судам слід ураховувати, що з огляду на зазначені законодавчі приписи виконавці мають право повертати виконавчі документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та субєктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення".

Таким чином, Пленум ВАСУ звертає увагу на можливість повернення виконавчих документів стягувачу, проте, лише за умови здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Суд вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновкущодо повернення виконавчого документа стягнувачеві, оскільки не було здійснено усіх можливих вичерпних заходів виконання судового рішення.

Так, у матеріалах справи відсутні докази щодо звернення державного виконавця до суду з поданням про відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення з огляду на відсутність у боржника коштів для виконання судових рішень на певний бюджетний рік.

При цьому, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що ст.263 КАС України, яка кореспондується із ст.36 Закону "Про виконавче провадження", і якою врегульовано порядок відстрочення виконання судових рішень у адміністративних справах, саме передбачена законодавцем при виникненні певних обставин у виконавчому провадженні, з метою створення оптимальних умов для належного та якісного виконання судового рішення. Неприпустимим, на думку суду, у розумінні даної норми, є тлумачення можливості внесення подання державним виконавцем, як право (бажання чи небажання), оскільки у даному випадку державний виконавець повинен внести таке подання, за наявності певних обставин і у випадку, коли сторони виконавчого провадження таким правом не скористались.

Сама ж по собі відсутність коштів на рахунках боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не є підставою для повернення відповідачем з цих мотивів виконавчого листа.

Відповідно до підпунктів 1,3 частини 3 статті 2 КАС України, згідно якої у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, ним не доведено правомірності винесення постанов про повернення виконавчих документів стягувачеві на підставі статей 47, 50 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно із п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає держава, яка в особі компетентного органу повинна повернути борг позивачу. Відтак, відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, і повернення виконавчого листа стягувачу.

Окрім цього, посилання на право стягувача повторно подати виконавчі документи відповідно до частини 5 статті 47 Закону України Про виконавче провадження протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону, також не може бути правовим обґрунтуванням повернення виконавчих документів, по суті, відмови у виконанні судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що прийнята державним виконавцем постанова від 30.11.2011 року про повернення виконавчого листа на підставі п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" є протиправною.

Враховуючи вищенаведене, постанова Овруцького районного суду від 28 березня 2012 року підлягає до скасування з прийняттям нової про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 195,197, 202,205,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду від 28 березня 2012 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити. Визнати дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-646/09 від 17.03.2009р. протиправними та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.11.2011 року. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області відновити виконавче провадження.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Заріччя,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_4 примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області м-н Соборний,1,м.Житомир,10014