Справа № 2-а-3905/11
Суддя: Покотілова О. Г.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судці Покотілової О.Г. при секретарі - Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певних

Дій, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради про визнання протиправними дій УПСЗН Первомайської міської ради з відмови у проведенні нарахування та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення в 2011 році і в подальшому, згідно ст. 4 Закону України № 796-12 в розмірі 5 мінімальних заробітних плат та зобовязання УПСЗН Первомайської міської ради нарахувати і виплатити в 2011 році і в подальшому допомогу на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України № 796-12 в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, визначеної Законом України № 2857-6 і законами України про державний бюджет, мотивуючи свої вимоги тим, що він, ОСОБА_1, є особою постраждалою внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС в 1986 році, віднесено до 1 категорії та має 2 групу інвалідності.

У звязку порушенням права позивача на законне отримання щорічної допомоги на оздоровлення згідно з ч,4 ст.48 Закону України № 796-12 від 28.02.1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-12) в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, про виплату якої в 2011 році позивач звернувся до відповідача заявою від 13.05.2011 року №К66. Відповідачем у задоволенні заяви було відмовлено.

Відповідно до вимог ч.З ст. 46 Конституції України (№254к/96ВР) пенсії, інші види соціальних витрат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму встановленого законом. (Закон України №2857-6 від 23.12.2010 року «Про державний бюджет на 2011 рік»).

Відповідно до п.6 ч.І ст.92 Конституції України - основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначається виключно законами України визначається мінімальний розмір заробітної плати, ця вимога міститься в ст.19 Закону України №2017-3 від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до ч.І ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» (966-14) прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також задоволення основних соціальних культурних потреб особистості, ст.2 цього Закону (966-14) визначено, що прожитковий мінімум застосовується,зокрема, для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України (№254к/96ВР) та законів України.

Мінімальний розмір заробітної плати на 2011 рік встановлюється ст.22 Закону України №2857-51 від 23.12.2010 р. «Про державний бюджет на 2011 рік».

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону №796-12 (документ №3285-12, редакція на 01.01.2011 рік чинний) позивач як інвалід 2 групи цієї категорії має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, який визначається на момент виплати.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова №562) визначається інший розмір цієї допомоги, а саме для інвалідів 2 групи - 120 грн, а не розмір, визначений ч.4 ст.48 Закону №796-12 - 5 мінімальних заробітних плат визначених законом на момент виплати.

Позивачка вважає, що застосування тієї чи іншої норми права має здійснюватись з урахуванням пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами (ч.4 ст. 9 КАСУ) та положень ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу прав та свобод.

Ст. 71 Закону України №796-12 говорить про те, що дії положень цього закону не можуть змінюватись іншими законами, а тільки змінами до цього закону, а тим паче змінюватись постановою КМУ №562.

Законом України №2857 від 23.12.2010 р. «Про державний бюджет на 2011 рік (далі - Закон №2857-6) дія положень ст. 48 Закону України № 796-12 не зупинялась, Кабінет Міністрів України як ініціатору закону про державний бюджет не надається право установлювати розмір допомоги на оздоровлення в 2011 році по статті 48 Закону №796-12, а тільки визначати загальну суму видатків та асигнувань бюджетної програми на оздоровлення ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС (додаток №3 до Закону №2857-6). Тому позивач вважає, що у 2011 році виплаті підлягає розмір допомоги на оздоровлення визначений ст. 48 Закону №796-12 та ст.22 Закону України №2857-6, які мають вищу юридичну силу ніж постанови КМУ №562 від 12.07.2005 р. і №362 від 20.05.2005 р.

Позивач вважає, що відповідач умисно ігнорує його основні гарантії щодо соціального захисту з боку держави, а саме відповідні норми Конституції України та норми інших відповідних законів України. Позивач стверджує, що свої дії відповідач обгрунтовує підзаконними нормативними актами, які суперечать Конституції України та Законам України та у спосіб неправильного тлумачення їх на свою користь. Позивач вважає, що всі інші доводи відповідача з відмови виплатити безпідставні, так як не є предметом розгляду спору даного судового дослідження.

Тому позивач просе суд постановити рішення, яким визнати протиправними дії УПСЗН Первомайської міської ради з відмови у проведенні нарахування та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення в 2011 році і в подальшому, згідно ст. 4 Закону України № 796-12 в розмірі 5 мінімальних заробітних плат та зобовязання УПСЗН Первомайської міської ради нарахувати і виплатити в 2011 році і в подальшому допомогу на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України № 796-12 в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, визначеної Законом України № 2857-6 і законами України про державний бюджет.

Представник відповідача - ОСОБА_2 суду пояснила, що адміністративний позов не визнає і заперечує проти його задоволення оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»витрати, повязані з реалізацією цього закону, фінансуються за рахунок державного бюджету, то відповідно до ст. 95 Конституції України будь-які видатки держави на загально суспільні потреби, та їх цільове спрямування визначаються виключно законом про Державний бюджет України.

Конституція України не містить норм які б встановлювали ієрархічну залежність одних законів від інших. Прийняті Верховною радою України закони є актами різної юридичної сили. Єдиним законом України, який Конституція України виокремлює серед інших, це закон про Державний бюджет України. Зокрема суттєві його відмінності полягають у тому, що згідно з Конституцією України цей закон приймається щорічно та має визначений термін дії субєктом права законодавчої ініціативи щодо цього Закону є тільки Кабінет Міністрів України.

Оскільки управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради входить до системи органів місцевого самоврядування, яке є підконтрольним та підзвітним централізованим органам виконавчої влади, а саме Міністерству праці та соціальної політики України і відповідно Кабінету Міністрів України, то виданої в межах своєї компетенції і розпорядження КМУ є обовязковим для виконання.

Також у разі, якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата допомоги на оздоровлення для громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

До того ж при визначенні таких обсягів повинні враховуватися вимоги ст. 95 Конституції України щодо справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами та збалансованості бюджету України. Тобто усі суспільні потреби, які тягнуть видатки з Державного бюджету України, мають бути задоволені, виходячи з фінансових можливостей держави.

Згідно з ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України «При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових агттз застосовується лише в частині, в якій вони не суперечать положенням конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про державця! бюджет України».

Представник відповідача також пояснила, що згідно статусу позивача - учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, він має право -/ отримання щорічної допомоги на оздоровлення. Це право у позивача виникло з моменту отримання посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС і. категорії, але не раніше поданої ним заяви на отримання вищевказаної пільги. Всі компенсації повинні виплачуватися за місцем роботи пільгових-, або при звільненні працівника чи при виходу його на пенсію органами соціального захисту населення.

По документах справи позивача, вперше заяву та необхідні документи, що стосуються виплати щорічної допомоги на оздоровлення, УПСЗН прийняті 24.11.2004 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи- щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 1991 року передбачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, ст. 62 - що порядок застосування цього закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання, ст. 63 - що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 69 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік, ст. 67 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст. 66 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік зазначено, що допущення нецільового використання бюджетних коштів у поточному чи минулому роках має наслідком для розпорядників бюджетних коштів - зменшення асигнувань цим розпорядникам на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням». Зменшення та призупинення асигнувань за порушення бюджетного законодавства, нецільове використання бюджетних коштів і настання за це відповідальності цивільної, дисциплінарної, адміністративної, кримінальної, передбачено ст. 117, 119,121 Бюджетного кодексу України. Тому Управлінням відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ виплата щорічної компенсації на оздоровлення у вигляді грошової допомоги - відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи для ліквідатора 1 категорії в розмірі 120,00 грн., яку позивач одержав у 2011 році.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши, дослідивши та проаналізувавши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного висновку: відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» витрати, повязані з реалізацією цього закону, фінансуються за рахунок державного бюджету, то відповідно до ст. 95 Конституції України будь-які видатки держави на загально суспільні потреби, та їх цільове спрямування визначаються виключно законом про Державний бюджет України.

Конституція України не містить норм які б встановлювали ієрархічну залежність одних законів від інших. Прийняті Верховною радою України закони є актами різної юридичної сили. Єдиним законом України, який Конституція України виокремлює серед інших, це закон про Державний бюджет України. Зокрема суттєві його відмінності полягають у тому, що згідно з Конституцією України цей закон приймається щорічно та має визначений термін дії субєктом права законодавчої ініціативи щодо цього Закону є тільки Кабінет Міністрів України.

Судом встановлено, що оскільки Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради входить до системи органів місцевого самоврядування, яке є підконтрольним та підзвітним централізованим органам виконавчої влади, а саме Міністерству праці та соціальної політики України і відповідно Кабінету Міністрів України, то виданої в межах своєї компетенції і розпорядження КМУ є обовязковим для виконання.

Також у разі, якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата допомоги на оздоровлення для громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

До того ж при визначенні таких обсягів повинні враховуватися вимоги ст. 95 Конституції України щодо справедливого і неупередженог: розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами та збалансованості бюджету України. Тобто усі суспільні потресд які тягнуть за собою видатки з Державного бюджету України, мають бути задоволені, виходячи з фінансових можливостей держави.

Згідно з ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України «При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових акти застосовується лише в частині, в якій вони не суперечать положенням конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про державнн2 бюджет України».

Судом було встановлено, що згідно статусу позивача - учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, він має право на отримання щорічнії допомоги на оздоровлення. Це право у позивача виникло з моменту отримання посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС 11 категорії, але не ракід: поданої ним заяви на отримання вищевказаної пільги. Всі компенсації повинні виплачуватися за місцем роботи пільговика, або при звільнена працівника чи при виходу його на пенсію органами соціального захисту населення.

В ході судового засідання судом встановлено також, що по документах справи - від позивача, вперше заява та необхідні документи, е стосуються виплати щорічної допомоги на оздоровлення, УПСЗН прийняті 24.11.2004 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрсє щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 1991 ріг передбачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, ст. 62 - що порядок застосування цього закпи визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання, ст. 63 - що фінансування витрат, повязаних з реапізаяві цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 69 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рід. -

67 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст. 66 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік зазке=і- що допущення нецільового використання бюджетних коштів у поточному чи минулому роках має наслідком для розпорядників бюджетних ксігтн зменшення асигнувань цим розпорядникам на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням». Зменшення та призупинення асигнуй х-з порушення бюджетного законодавства, нецільове використання бюджетних коштів і настання за це відповідальності цивільної, дисциаі::-:д - і адміністративної, кримінальної, передбачено ст. 117, 119,121 Бюджетного кодексу України. Тому Управлінням відповідно до ст. 48 Закону Ухрх.ш «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ виплата тс: - .-«і компенсації на оздоровлення у вигляді грошової допомоги - відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну долом: ~ -і оздоровлення громадянам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи для ліквідатора 1 категорії в розмірі 120,00 грн., яку одержав у 2011 році.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, а тому слід відмовити позивачу в задоволені-- : позову в повному обсязі.

Згідно ст. 176, 178, 183, 184 ЖК України, ст. 27, ЗО Закону України «Про місцеве самоврядування»

Керуючись ст. 8,10,11,12,17,69,94,158,160-163,167,170,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: