Справа № 804/14178/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 р. Справа № 804/14178/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2015 р. Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві (надалі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача суму штрафу згідно з рішенням про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 24.07.2014 р. № 0025 у розмірі 10166,00 грн. до державного бюджету.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок порушення вимог Закону України «Про рекламу» до відповідача застосовано штраф у сумі 10166,00 грн., який ним у добровільному порядку не сплачується, а тому заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.

Проаналізувавши матеріали адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 р. № 465/2011 Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до п. 3 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів основними завданнями Держспоживінспекції України є реалізація державної політики, зокрема, у сферах державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Згідно п. 4 Положення Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює у межах своєї компетенції контроль за додержанням законодавства про рекламу.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 09.11.2011 р. № 206 «Про затвердження Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2011 р. за № 1337/20075, Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві (надалі - Інспекція) є територіальним органом Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів, завданням якої є реалізація повноважень Держспоживінспекції України на території м. Києва.

Відповідно до п. 4 Положення Інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, рекламу в цій сфері та державний ринковий нагляд.

Пунктом 6 вказаного Положення передбачено, що Інспекція має право, серед ішного, вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами, заборони відповідної реклами та її публічного спростування.

Відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Судом встановлено, що в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 07.02.2014 року, яким встановлено ознаки порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» - відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» дозволів на розміщення зовнішньої реклами (2 рекламних носія на фасаді ТЦ «Полярний» (м. Київ, вул. Майорова, 2) від виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 693 затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Так, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою, який розглядається у місячний строк.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на-отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений не більше ніж на три місяці.

За результатами розгляду справи приймається рішення. Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Рішенням від 24.02.2014 р. на підставі вищезазначеного протоколу було розпочато розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор».

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи позивачем направлено відповідачу вимогу від 07.02.2014 р. №07-17-06/274, якою повідомлено про дату та час розгляду справи та про надання необхідних для розгляду справи документів, а саме: письмове пояснення, свідоцтво про державну реєстрацію, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами за період до 1 року з моменту отримання даної вимоги (договори, акти виконаних робіт).

Зазначену вимогу отримано відповідачем 12.02.2014 р.

04.03.2014 р. відбулось засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, про що було складено протокол. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, на засідання не з'явився та запитувані вимогою документи не надав, клопотань про перенесення розгляду справи на інший час не заявив.

24.07.2014 р. Держспоживінспекцією України прийнято рішення №0025 про накладення на ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» штрафу у розмірі 10166,00 грн. Вказане рішення направлено рекомендованим листом з повідомленням та отримано відповідачем 28.07.2014 р.

Відповідача попереджено, що у разу невиконання ним рішення протягом 20 днів з дня його отримання, стягнення штрафу буде здійснено у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про рекламу» визначено основні принципи реклами, а саме законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про рекламу» встановлено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, зокрема, рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Згідно із ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на, зокрема:

- рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

- розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 8 ст. 27 Закону України «Про рекламу» встановлено, що рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт наявності порушень відповідачем законодавства про рекламу, рішення про застосування штрафу винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України.

Суд також враховує той факт, що правом, передбаченим ч. 11 ст. 27 Закону України «Про рекламу», оскаржити рішення про накладення штрафу до суду відповідач не скористався, а тому рішення є чинним.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» () суму штрафу згідно з рішенням про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 24.07.2014 р. № 0025 у розмірі 10166,00 грн. (десять тисяч сто шістдесят шість грн., 00 коп.) до державного бюджету в ГУДКС України м. Києва у Оболонському районі на р/р 0006, МФО 820019, , КБК 21081100.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 12.10.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2