Справа № 609/784/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 876/9189/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області про визнання відмови протиправною і зобов»язання здійснення нарахування пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області (далі УПФУ в Шумському районі), в якому просив визнати дії Пенсійного фонду України в Шумському районі в частині неврахування матеріальної допомоги та індексації при нарахуванні пенсії незаконними; взяти до розрахунку пенсії суму матеріальної допомоги та індексації, які виплачувались ОСОБА_1, які вказані у довідці, виданій управлінням Державної Казначейської служби України у Шумському районі Тернопільської області; перерахунок пенсії провести починаючи з 28 квітня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що він з 28 квітня 2011 року є отримувачем пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсія призначена в розмірі 90 відсотків заробітної плати згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». Вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки на такі виплати нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та необхідність врахування при обчисленні пенсії державним службовцям узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України.

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2015 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області щодо неврахування ОСОБА_1 індексації та матеріальної допомоги при нарахуванні пенсії державного службовця.

Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, починаючи з 28 квітня 2011 року.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду сторона відповідача - УПФУ в Шумському районі, оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонером. По виходу на пенсію йому була призначена пенсія як державному службовцю.

В травні 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шумському районі із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації. Однак, листом від 26.05.2015 року №1542/03 йому було відмовлено в такому перерахунку (а.с. 6).

Вирішуючи спірні відносини суд виходить з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (Закону № 3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2001 року страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З довідки управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області від 20 травня 2015 року № 1-08/452 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» видно, що позивач за період з 01 квітня 2009 року по 01 квітня 2011 року отримував: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації, на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування (а.с. 14).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Вирішуючи питання захисту прав позивача колегія суддів дійшла переконання, що суми матеріальної допомоги та індексації є складовими заробітної плати та повинні бути враховані при перерахунку пенсії, проте з 26.05.2015 року - моменту звернення до відповідача з заявою про проведення такого перерахунку.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню частково.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області задовольнити частково, постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2015 року у справі № 609/784/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги слід задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду в Шумському районі Тернопільської області щодо відмови включення суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 26 травня 2015 року, з включенням сум матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_2