Справа № 2а/1770/2882/2012
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2012-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" вересня 2012 р. Справа № 2а/1770/2882/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Волянська О.В. ,

за участю представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " СП Лебкон" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" липня 2012 р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у м.Рівне Рівненської області Державної податкової служби до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " СП Лебкон" про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівне Рівненської області Державної податкової служби - звернувся в Рівненський окружний адміністративний суд з поданням стосовно ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "СП Лебкон" щодо стягнення коштів за податковим боргом.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати податків в сумі 203031,76 грн., зокрема: по податку на додану вартість. Враховуючи викладене, просить суд прийняти рішення про стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "СП Лебкон" коштів на загальну суму 203031,76 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 липня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТОВ " СП Лебкон" на користь держави 203031,76 грн. податкової заборгованості.

В апеляційній скарзі ТОВ " СП Лебкон", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні подання.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у ТОВ " СП Лебкон" наявна заборгованість зі сплати податків в сумі 203031,76 грн., зокрема: по податку на додану вартість, яка виникла внаслідок несплати товариством податкового зобов"язання. Підставою для висновку суду першої інстанції про наявність заборгованості зазначена податкова вимога № 150 від 17.05.2012 року.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що на час розгляду подання ТОВ «СП Лебкон» не виконало вимогу № 150 від 17.05.2012 року.

Колегія суддів встановила, що податкової вимоги № 150 від 17.05.2012 року, на яку послався суд першої інстанції не міститься в матеріалах справи.

Апелянт не заперечив про існування податкової вимоги №267 від 17.05.2012 року, яка винесена на підставі податкового повідомлення-рішення № від 25.05.2011 року на суму 196048.00 грн., що в свою чергу прийняте на підставі акта перевірки №566/23-100/14338961 від 11.05.2011 року.

Колегією суддів встановлено, що податкова вимога № 267 від 17.05.2012 року оскаржувались ТОВ «СП Лебкон»» в адміністративному порядку у відповідності до ст. 56 Податкового кодексу України до Державної податкової служби у Рівненській області.

Про вказані обставини податковий орган не повідомив в поданні, а суд першої інстанції не перевірив докази узгодженості суми податкового боргу за вказаною податковою вимогою.

Так, 24 травня 2012 року, за вих. №56, ТОВ «СП Лебкон» подало скаргу в порядку, передбаченому ст. 56 Податкового кодексу України, до Державної податкової служби у Рівненській області про скасування податкової вимоги повністю.

16 липня 2012 року ТОВ «СП Лебкон» отримало від Державної податкової служби у Рівненській області Рішення про результати розгляду скарги №12511/10-210/173,178 від 13.07.2012 року, яким залишено без змін податкову вимогу ДПІ у м. Рівному від 17.05.2012 року № 267 в сумі 202154.03 грн., а скаргу ТОВ «СП Лебкон» М.В. №56 від 24.05.2012 року без задоволення.

ТОВ «СП Лебкон» на момент отримання судом першої інстанції подання ДПІ у м. Рівному оскаржувалась в адміністративному порядку, передбаченому ст. 56 Податкового кодексу України, та 18.07.2012 року подано позовну заяву до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання дій ДПІ у м. Рівному щодо прийняття податкової вимоги №267 від 17.05.2012 року протиправними та скасування повністю податкової вимоги ДПІ у м. Рівному №267 від 17.05.2012 року.

В день прийняття оскаржуваного рішення 20.07.2012 року Рівненським окружним адміністративним судом відкрито провадження за позовом ТОВ «СП Лебкон» у справі № 2а/1770/2883/2012.

Стосовно надісланого позивачем подання щодо стягнення коштів за податковим боргом від 16 липня 2012 року №13417/10-18, то колегія суддів зазначає, що воно направлене до Рівненського окружного адміністративного суду позивачем в порушення п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, а саме коли скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобовязання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З приводу поточних зобовязань визначених на підставі податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_1 від 19.06.12 р. на суму 49204.00 грн. та податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_1 від 18.05.12 р. на суму 70354.00 грн., то останні сплачені ТОВ «СП Лебкон» в повному обсязі у відповідності до платіжних доручень № 486 від 14.06.2012 року, № 528 від 27.06.2012 року та № 451 від 30.05.2012 року, що взагалі виключає предмет спору в цій частині.

Дані обставини судом першої інстанції не досліджувались в повній мірі.

У відповідності до п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України - податкова вимога це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В свою чергу п. 14.1.175 ПК України визначає що податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Також п. 14.1.156. ПК України визначено, що податкове зобовязання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до вимог ст.183-3 КАС України наявність спору між платником податків та податковим органом виключає можливість розгляду подання.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183 з позначкою 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України); оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183 з позначкою 3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобовязань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у звязку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню як незаконна.

Керуючись ст.ст. 195,196, 202,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " СП Лебкон" задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" липня 2012 р. скасувати, провадження по справі закрити.

Роз"яснити ДПІ у м.Рівне, що вони мають право звернутися до суду з цими вимогами в загальному порядку.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівне Рівненської області Державної податкової служби вул.Відінська , 8,м.Рівне,33023

3- відповідачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " СП Лебкон" вул. Гагаріна,39,Рівне,33000