Справа № 804/9952/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 р. Справа № 804/9952/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Шкуті А.А.
за участю представників:
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковою інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за квітень 2015 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за рахунок платника у банку за квітень 2015 року, за результатами якої був складений акт від 17.07.2015 року за № 35/28-01-02-05393056, на підставі якого прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення. На думку позивача, правовідносини за спірними правочинами, наведеними в акті перевірки, в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку. Також зазначив, що всі перевірені господарські операції Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» були ним здійснені і документально оформлені належним чином складеними документами первинного бухгалтерського обліку, які, в свою чергу, були надані перевіряючим відповідача, а висновки відповідача про неправомірне включення до податкового кредиту за квітень 2015 року сум ПДВ по податковим накладним, виписаним контрагентами, взаємовідносини з якими не підтверджено, є лише припущеннями та не ґрунтуються на відповідних доказах та нормах чинного законодавства. Крім того, позивачем зауважено, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними, (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, та нереальними господарських операцій, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому якщо податковий орган має інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним підприємством, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Окрім цього, зазначено, що в акті перевірки відповідачем не встановлено фактів відображення податкового обліку позивача з ПДВ без підтвердження первинними документами, без податкових накладних або за податковими накладними, порядок виписки яких порушено.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представники відповідача проти позову заперечили, зазначили, що спірне податкове повідомлення - рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою вони надані, обгрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, з запобіганням всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване ППР, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття ППР, а тому вимоги позивача щодо його скасування є необґрунтованими.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, зясувавши обставини справи, перевіривши наведені представниками сторін докази, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов наступного висновку.
За результатами вказаної вище перевірки відповідачем було складено акт від 17.07.2015 року за № 35/28-01-02-05393056 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахуванням ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за квітень 2015 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за рахунок платника у банку за квітень 2015 року», у висновку якого викладені наступні порушення:
1. перевіркою не встановлено порушень при відображенні ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» у декларації за квітень 2015 року відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту у сумі 715209 гривень та бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 715209 гривень;
2. на порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 cт.198, ст.201 Податкового кодексу України ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім. Петровського» неправомірно включено до складу податкового кредиту за квітень 2015 року суми ПДВ по податковим накладним виписаними по контрагентам взаємовідносини з якими не підтверджено, чим:
- завищено податковий кредит квітня 2015 року на суму 11 898378 грн., що призвело до порушення п.200.1 cт.200 розділу V Податкового кодексу України, а саме: завищення відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту в квітні 2015 року на суму 11 898 378 грн.;
Як наслідок ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» порушено: абз. «б» п. 200.4 cт.200 розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в квітні 2015року на 11 898378 грн.
Не погоджуючись з висновками, викладеними в ОСОБА_3 перевірки, ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» були надані до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС заперечення від 23.07.2015 року.
30.07.2015 року від СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів було отримано лист «Про розгляд заперечень» від 30.07.2015 року за № 4192/10/28-01-42-02-14, в якому зазначено, що висновки ОСОБА_3 перевірки є обєктивними, обґрунтованими, задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
Як вбачається зі змісту акту перевірки від 17.07.2015 року за № 35/28-01-02-05393056, підставою для прийняття вищевказаного оспорюваного податкового повідомлення-рішення були обставини щодо не підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача по взаємовідносинах з його контрагентами-постачальниками: ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція», ТОВ «ІТС», ТОВ ТПФК «Теркон», ТОВ «Лебтрансгрупп», ТОВ ВКФ «НАЙС», ТОВ «Коксохімремонт», ПНВП «Інвест - Гарант», ТОВ «Естіл», ТОВ «КАМіС», ТОВ «Вторцветметресурси», ТОВ «Корпорація Арсіл», ТОВ «Феросплав-компані», ТОВ «Завод «ЕНЕРГОКРЕДО», TOB «JIT-Імпекс», ТОВ «Технологія», ТОВ «Торговий Дім «Запоріжпідшипник», ТОВ «Газ-Екосистема», а саме:
- під час проведення аналізу податкової звітності контрагентів по ланцюгу постачання до позивача та бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено не відповідність груп придбаних товарів для подальшої реалізації;
- згідно бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що контрагенти-постачальники позивача формували податковий кредит за рахунок товариств, які в свою чергу формували податкові зобовязання при відсутності податкового кредиту;
- аналізом актів виконаних робіт, враховуючи чисельність працюючих, встановлено, що вони складені без врахуванням реального часу, який було затрачено на виконання робіт, а також відсутність підтвердження залучення третіх осіб, отже неможливість виконання робіт контрагентами.
Також, згідно акту від 17.07.2015 року, до перевірки не надані первинні документи, які підтверджують надання контрагентами результатів виконаних робіт, а саме: документів з відображенням обсягів наданих послуг, інформацію щодо наявності у власності позивача обєктів, на яких контрагентами проводились роботи, пояснення щодо доцільності здійснення обумовлених договорами робіт, що не дозволяє підтвердити реальність використання виконання робіт (послуг) саме працівниками контрагента постачальника, відсутністю у постачальника виробничого обладнання, складського та інших приміщень, транспорту та іншого обладнання, сировини, матеріалів для здійснення виду діяльності, а також необхідної кількості трудових ресурсів; не надано сертифікатів якості виробника/паспорту на товар та товарно-транспортних накладних.
Відсутність зазначених первинних документів не дозволяє встановити фактичне виконання (надання) контрагентами робіт (послуг), у звязку з не наданням документального підтвердження реальності виконання робіт (послуг) саме працівниками контрагентів постачальників, формуванням податкового кредиту від осіб, що фактично не здійснювали господарської діяльності (не здійснювали придбання та реалізації товарів, робіт та послуг), а надавали податкову вигоду третім особам шляхом здійснення маніпулювань показників власної декларації.
Крім того, у наведеному акті перевірки зазначено, що під час проведення перевірки, з метою співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів субєкта господарювання для документального підтвердження господарських відносин з платниками податків та зборів, щодо контрагентів, відібраних для відпрацювання було направлено запити на зустрічні звірки, за результатом яких не підтверджено взаємовідносини з контрагентом ТОВ ВКФ «Найс» за квітень 2015 року та ТОВ «Завод «Енергокредо» за лютий-квітень 2015 року.
Враховуючи наведене, як результат, підприємством ПАТ «ЄВРАЗ - ДМЗ ім. Петровського» не підтверджено документально реальність здійснення фінансово-господарських операцій з вказаними контрагентами, наслідком чого є юридична дефектність відповідних первинних документів.
Однак, вказані висновки податкового органу суд визначає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг - п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (ПКУ).
Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Обєктом оподаткування є певні операції між конкретними субєктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами. Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними). Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.
Поряд з цим, саме такі підстави можуть свідчити про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
- встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності;
- встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції;
- встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку;
- встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість;
- встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 року № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (Закон України № 996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
З матеріалів справи вбачається, що у періоді перевірки між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» було укладено договір купівлі-продажу товару № 37/2014 від 14.01.2014 року на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікацію №6 від 03.04.2015 року на товар, постачальником виписано рахунки - фактури № М-00000018 від 16.04.2015 року, № М-00000019 від 16.04.2015 року.
27.02.2015 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «ГАЗ-ЕКОСИСТЕМА» укладено договір № 306/2015 купівлі-продажу природного газу. Також сторонами укладена додаткова угода № 1 від 01.04.2015 року, якою погоджено зміну у ціні на газ.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «ГАЗ-ЕКОСИСТЕМА» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані заявки № 1552 від 16.03.2015 року на ліміт природного газу на квітень 2015 року, № 2401 від 17.04.2015 року на збільшення ліміту природного газу на квітень 2015 року, акт передачі - приймання природного газу від 30.04.2015 року, податкові накладні № 1 від 03.04.2015 року, № 8 від 24.04.2015 року, № 13 від 30.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395313 від 20.07.2015 року, банківські виписки про оплату від 03.04.2015 року, від 24.04.2015 року, № 13.05.2015 року.
Позивачем в ході розгляду справи вказано, що транспортування природного газу газорозподільчими мережами здійснено ПАТ «Дніпрогаз» на підставі договору № 2013/Т/-ПР-838/145095 від 01.03.2013р., що підтверджено актом про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу № 2013/Т-ПР-838/145095/223450 від 30.04.2015 року.
Слід вказати, що ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська було проведено зустрічну звірку ТОВ «ГАЗ-ЕКОСИСТЕМА» з питань підтвердження реальності здійснення господарських відносин з ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» за квітень 2015 року, за результатом якої складено довідку від 13.08.2015 року за № 588/04-67-22-02/39530157. В ході проведення зустрічної звірки встановлено, що ТОВ «ГАЗ-ЕКОСИСТЕМА» придбав у квітні 2015 року у ТОВ «ГАЗТРАНСПРОЕКТ» природний газ та в подальшому реалізувало його на адресу ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського».
Між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Лебтрансгрупп» укладено договір купівлі-продажу товару № 1547/2014 від 23.10.2014 року на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікацію від 03.04.2015 року на товар, постачальником виписано рахунки - фактури № СФ-0000015 від 01.04.2015 року, № СФ-0000016 від 07.04.2015 року.
01.03.2015 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як абонентом та ТОВ ВКФ «Найс» укладено договір № 285/2015 на приймання та транспортування дренажних, зливових, стічних та зворотних вод, за яким ТОВ ВКФ «Найс» надає послуг з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р.Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод абонента.
Додатковою угодою №1 від 30.03.2015 р. до договору № 285/2015 на приймання та транспортування дренажних, зливових, стічних та зворотних вод внесено зміни до вартої послуг. Додатковою угодою №2 від 28.04.2015 р. до договору № 285/2015 на приймання та транспортування дренажних, зливових, стічних та зворотних вод внесено зміни до юридичних адрес сторін.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ ВКФ «Найс» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000007 від 30.04.2015 року, податкова накладна № 3 від 30.04.2015 року, банківська виписка по платіжному дорученню від 29.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395333 від 20.07.2015 року.
Також 29.12.2014 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як абонентом та ТОВ ВКФ «Найс» укладено договір № 29/12/2022/2014 про надання послуг з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р.Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод, що скидаються до водоспусках №№ 1, 4, 5, 6 західного колектора абонента.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ ВКФ «Найс» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000006 від 16.04.2015 року, податкова накладна № 2 від 16.04.2015 року, банківська виписка по платіжному дорученню від 29.04.2015 року.
Між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Естіл» укладено договір купівлі-продажу товару № 1957/2014 від 12.12.2014 року на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікацію від 16.04.2015 року на товар (шлак вид 36А), постачальником виписано рахунки - фактури № 17 04/1Ш від 17.04.2015р., № 20 04/3Ш від 20.04.2015р., № 27 04/5Ш від 27.04.2015р., № 28 04/7Ш від 28.04.2015р., № 28 04/7Ш від 28.04.2015 року, № 29 04/9Ш від 29.04.2015 року, № 30 04/11Ш від 30.04.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Естіл» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані видаткові накладні № 17 04/1Ш від 17.04.2015р., № 20 04/3Ш від 20.04.2015р., № 27 04/5Ш від 27.04.2015р., № 28 04/7Ш від 28.04.2015р., № 28 04/7Ш від 28.04.2015 року, № 29 04/9Ш від 29.04.2015 року, № 30 04/11Ш від 30.04.2015 року, рапорти перезважування відвантаженої продукції на автомобільних вагах, прибуткові ордери, податкові накладні № 23 від 17.04.2015 року, № 27 від 20.04.2015р., № 56 від 30.04.2015 року, акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 17 04/1Ш від 17.04.2015р., № 20 04/3Ш від 20.04.2015р., № 27 04/5Ш від 27.04.2015р., № 28 04/7Ш від 28.04.2015р., № 28 04/7Ш від 28.04.2015 року, № 29 04/9Ш від 29.04.2015 року, № 30 04/11Ш від 30.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру додаткових накладних від 20.07.2015 року, картки складського обліку № 157, 158, 159, 161, 142, накладні вимоги на відпуск/внутрішнє переміщення/матеріалів № 154 від 30.04.2015 року, № 155 від 30.04.2015 року, № 159 від 30.04.2015 року, № 205 від 30.04.2015 року, які досліджені судом.
05.02.2015 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Естіл» укладено договір купівлі-продажу товару № 450/2014 на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікацію № 16 від 01.04.2015 року на товар (присад вид 34В), постачальником виписано рахунки - фактури № 16 14/1ПД від 16.04.2015 року, № 17 04/ЗПД від 17.04.2015 року, № 20 04/5ПД від 20.04.2015 року, № 21 04/7ПД від 21.04.2015 року, № 22 04/9ПД від 22.04.2015 року, № 23 04/11ПД від 23.04.2015 року, № 24 04/13ПД від 24.04.2015 року, № 27 04/15ПД від 27.04.2015 року, № 28 04/17ПД від 28.04.2015 року, № 29 04/19ПД від 29.04.2015 року, № 30 04/21ПД від 30.04.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Естіл» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані видаткові накладні № 16 14/1ПД від 16.04.2015 року, № 17 04/ЗПД від 17.04.2015 року, № 20 04/5ПД від 20.04.2015 року, № 21 04/7ПД від 21.04.2015 року, № 22 04/9ПД від 22.04.2015 року, № 23 04/11ПД від 23.04.2015 року, № 24 04/13ПД від 24.04.2015 року, № 27 04/15ПД від 27.04.2015 року, № 28 04/17ПД від 28.04.2015 року, № 29 04/19ПД від 29.04.2015 року, № 30 04/21ПД від 30.04.2015 року, прибуткові ордери, рапорти перезважування відвантаженої продукції на автомобільних вагах, податкові накладні № 22 від 16.04.2015 року, № 26 від 17.04.2015 року, № 32 від 20.04.2015 року, № 33 від 21.04.2015 року, № 37 від 22.04.2015 року, № 38 від 23.04.2015 року, № 42 від 24.04.2015 року, 44 від 27.04.2015 року, № 49 від 28.04.2015 року, № 51 від 29.04.2015 року, № 55 від 30.04.2015 року, акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 16 14/1ПД від 16.04.2015 року, № 17 04/ЗПД від 17.04.2015 року, № 20 04/5ПД від 20.04.2015 року, № 21 04/7ПД від 21.04.2015 року, № 22 04/9ПД від 22.04.2015 року, № 23 04/11ПД від 23.04.2015 року, № 24 04/13ПД від 24.04.2015 року, № 27 04/15ПД від 27.04.2015 року, № 28 04/17ПД від 28.04.2015 року, № 29 04/19ПД від 29.04.2015 року, № 30 04/21ПД від 30.04.2015 року, банківські виписки про оплату від 08.05.2015 року, які досліджені судом.
25.12.2014 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Естіл» укладено договір купівлі-продажу товару № 1923/2014 на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товарцу визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікацію № 4 від 09.04.2015 року на товар (присад доменний марганцевмісний), постачальником виписано рахунки - фактури № 22 04/9ПМ від 22.04.2015 року, № 21 04/8ПМ від 21.04.2015 року, № 20 04/7ПМ від 20.04.2015 року, № 17 04/6ПМ від 17.04.2015 року, № 16 04/5ПД від 16.04.2015 року, № 15 04/4ПМ від 15.04.2015 року, № 14 04/ЗПМ від 14.04.2015 року, № 10 04/2ПМ від 10.04.2015 року, № 9 04/1ПМ від 09.04.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Естіл» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані видаткові накладні № 22 04/9ПМ від 22.04.2015 року, № 21 04/8ПМ від 21.04.2015 року, № 20 04/7ПМ від 20.04.2015 року, № 17 04/6ПМ від 17.04.2015 року, № 16 04/5ПД від 16.04.2015 року, № 15 04/4ПМ від 15.04.2015 року, № 14 04/ЗПМ від 14.04.2015 року, № 10 04/2ПМ від 10.04.2015 року, № 9 04/1ПМ від 09.04.2015 року, прибуткові ордери, рапорти перезважування відвантаженої продукції на автомобільних вагах, податкові накладні № 35 від 22.04.2015 року, № 29 від 21.04.2015 року, № 28 від 20.04.2015 року, № 19 від 17.04.2015 року, № 18 від 16.04.2015 року, № 17 від 15.04.2015 року, № 16 від 14.04.2015 року, № 15 від 10.04.2015 року, № 14 від 09.04.2015 року, акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 22 04/9ПМ від 22.04.2015 року, № 21 04/8ПМ від 21.04.2015 року, № 20 04/7ПМ від 20.04.2015 року, № 17 04/6ПМ від 17.04.2015 року, № 16 04/5ПД від 16.04.2015 року, № 15 04/4ПМ від 15.04.2015 року, № 14 04/ЗПМ від 14.04.2015 року, № 10 04/2ПМ від 10.04.2015 року, № 9 04/1ПМ від 09.04.2015 року, банківські виписки про оплату від 13.05.2015 року, від 14.05.2015 року, від 19.05.2015 року, від 21.05.2015 року, від 27.05.2015 року, від 28.05.2015 року, які досліджені судом.
Також з матеріалів справи слідує, що TOB «ITC» здійснило на адресу ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» поставку товару (контактор) відповідно до укладеного договору поставки № 34/2015 від 16.01.2015 року та специфікацій (Додаток № 2 від 16.01.2015 року, Додаток № 8 від 24.03.2015 року), які є невідємними частинами зазначеного договору. Специфікаціями (Додаток № 2 від 16.01.2015 року, Додаток № 8 від 24.03.2015 року) сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, умови оплати та умови поставки (СРТ склад ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» в редакції «Інкотермс 2000».
Оплату за поставлений товар було здійснено позивачем 30.04.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням № 8796, № 8797.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11.
Також ТОВ «ТПФК «Теркон» відповідно до договірного листа ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» № 466/2015 від 08.04.2015 року здійснено поставку товару (розгонщик зазорів Р325.110, гакоріз колійний ГП-41 (з ключем КТУ-41) на адресу ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського». Умови поставки товару - СРТ склад ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського», в редакції «Інкотермс 2010».
На поставлений товар ТОВ «ТПФК «Теркон» було виписано рахунок - фактуру № 99 від 17.04.2015 року, видаткову накладну № 43 від 23.04.2015 року.
Отримання в квітні 2015 року товару підтверджено видатковою накладною, яка підписана покупцем, прибутковим ордером №133 від 23.04.2015 року тип.ф. «М- 4».
Оплату за поставлений товар було здійснено позивачем 21.04.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням № 8281, № 8282.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Коксохімремонт» на підставі договору № 1967/2013 від 04.12.2013 року на адресу позивача надавались послуги з виконання робіт з ремонту обладнання та конструкцій цехів підприємства, за переліком, який наведено в додаткових угодах, а саме: № 15 від 05.12.2014 року, № 16 від 17.12.2014 року, № 17 від 18.12.2014 року, № 19 від 20.04.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Коксохімремонт» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акти приймання виконаних робіт № 17 від 28.04.2015 року, № 18 від 28.04.2015 року, № 19 від 28.04.2015 року, № 20 від 28.04.2015 року, рахунки № 1 від 28.04.2015 року, № 3 від 28.04.2015 року, № 2 від 28.04.2015 року, № 4 від 28.04.2015 року, податкові накладні № 1 від 28.04.2015 року, № З від 28.04.2015 року, № 2 від 28.04.2015 року, № 4 від 28.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395307 від 20.07.2015 року, банківські виписки про оплату від 20.05.2015 року, від 28.05.2015 року, які досліджені судом.
Крім того, в рамках укладеного договору, на підставі п.п.2.1.3 договору № 1967/2013 від 04.12.2013 року, яким передбачено, що виконавець за письмовою згодою з замовником має право залучати для виконання робіт субпідрядників, ПП «Професіонал І» як субпідрядником виконувались роботи з ремонту бензольного відділення, ТОВ «Технічний центр» виконувались роботи з поточного ремонту та технічного обслуговування кранів, монтаж, налагодження, ремонт та реконструкція підємних споруд прокатного цеху №2, що було погоджено замовником ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського».
ПНВП «Інвест-Гарант» на підставі договору № 1688/2013 від 09.10.2013 року на адресу позивача надавались послуги з виконання робіт будівельних та монтажних, монтажу інженерних мереж та систем, за переліком, який наведено в додаткових угодах, а саме: № 11 від 01.12.2014 року, № 12 від 01.12.2014 року, № 13 від 24.12.2014 року, № 14 від 24.12.2014 року, № 16 від 16.01.2015 року, № 17 від 16.01.2015 року та № 19 від 26.03.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ПНВП «Інвест-Гарант» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акти приймання виконаних робіт № 27 від 27.04.2015 року, № 28 від 29.04.2015 року, № 29 від 27.04.2015 року, № 30 від 27.04.2015 року, № 31 від 27.04.2015 року, № 32 від 27.04.2015 року, № 1/03.15 від 15.04.2015 року, № 2/03.15 від 15.04.2015 року, № 1/04.15 від 28.04.2015 року, № 2/04.15 від 28.04.2015 року, рахунки - фактури № 31-15 від 27.04.2015 року, № 38-15 від 29.04.2015 року, № 32-15 від 27.04.2015 року, № 33-15 від 27.04.2015 року, № 34-15 від 27.04.2015року, № 35-15 від 27.04.2015 року, № 29-15 від 15.04.2015 року, № 30-15 від 15.04.2015 року, № 36-15 від 28.04.2015 року, № 37-15 від 28.04.2015 року, податкові накладні № 26 від 27.04.2015 року, № 33 від 29.04.2015 року, № 27 від 27.04.2015 року, № 28 від 27.04.2015 року, № 29 від 27.04.2015 року, № 30 від 27.04.2015 року, № 24 від 15.04.2015 року, № 25 від 15.04.2015 року, № 31 від 28.04.2015 року, № 32 від 28.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395347 від 20.07.2015 року, банківські виписки про оплату від 20.05.2015 року, від 28.05.2015 року, які досліджені судом.
Також в ході розгляду справи судом досліджені надані позивачем договірні ціни, кошториси до кожного з наведених актів приймання виконаних робіт, відомості ресурсів до кошторису, розрахунки загальновиробничих витрат до кошторису.
23.01.2015 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «КАМіС» укладено договір № 148/2014 від 23.01.2014 року на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікацію № 6 від 01.03.2015 року на товар (лом (бій) магнезійних виробів), постачальником виписано рахунки - фактури № 019 від 01.04.2015 року, № 020 від 10.04.2015 року, № 021 від 10.04.2015 року.
25.12.2014 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Вторцветметресурси» укладено договір купівлі-продажу товару № 1921/2014 року на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікацію №2 від 27.02.2015 року на товар (суміш тепло ізолююча), постачальником виписано рахунки - фактури № 36 від 11.03.2015 року, № 37 від 03.04.2015 року.
ТОВ «Корпорація Арсіл» на підставі договору № 1950/2013 від 29.11.2013 року на адресу позивача надавались послуги з виконання робіт: капітальні роботи обладнання, конструкцій будівель та споруд, технічне обслуговування, монтаж інженерних мереж та систем, за переліком, який наведено в додаткових угодах, а саме: № 15 від 08.12.2014 року, № 16 від 10.12.2014 року, № 17 від 10.12.2014 року, № 18 від 15.01.2015 року. На виконання договірних зобовязань виконавцем виписані рахунки-фактури № СФ-0000019 від 28.04.2015 року, № СФ-0000020 від 28.04.2015 року, № СФ-0000021 від 28.04.2015 року, № СФ-0000022 від 28.04.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Корпорація Арсіл» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акти приймання виконаних робіт № 16 від 28.04.2015 року, № 17 від 28.04.2015 року, № 18 від 28.04.2015 року, № 19 від 28.04.2015 року, податкові накладні № 17 від 28.04.2015 року, № 18 від 28.04.2015 року, № 19 від 28.04.2015 року, № 20 від 28.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395332 від 20.07.2015 року, банківські виписки про оплату від 20.05.2015 року, від 28.05.2015 року, які досліджені судом.
Судом встановлено, що 19.12.2014 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Феросплав компані» було укладено договір купівлі-продажу товару № 1958/2014 на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікації № 4 від 09.04.2015 року, № 5 від 28.04.2015 року на товар феросиликомарганець ДСТУ 3548-97 та феросиликомарганець ДСТУ 3547-97 відповідно, постачальником виписано рахунки - фактури № 09/04-1 від 09.04.2015 року, № 14/04-2 від 14.04.2015 року, № 21/04-3 від 21.04.2015 року, № 27/04-4 від 27.04.2015 року, № 29/04-6 від 29.04.2015 року, № 30/04-7 від 30.04.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Феросплав компані» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані видаткові накладні № 09/04-1 від 09.04.2015 року, № 14/04-2 від 14.04.2015 року, № 21/04-3 від 21.04.2015 року, № 27/04-4 від 27.04.2015 року, № 29/04-6 від 29.04.2015 року, № 30/04-7 від 30.04.2015 року, податкові накладні № 4 від 09.04.2015 року, № 6 від 14.04.2015 року, № 38 від 21.04.2015 року, № 9 від 27.04.2015 року, № 12 від 29.04.2015 року, № 13 від 29.04.2015 року, № 14 від 30.04.2015 року, рапорти переважування прибулих вантажів на автомобільних вагах, корегування рахунку фактури № 01/04-1К від 01.04.2015 року, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 1 від 01.04.2015 року, корегування рахунку фактури № 03/04-2К від 03.04.2015 року, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 2 від 03.04.2015 року, корегування рахунку фактури № 07/04-ЗК від 07.04.2015 року, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 3 від 07.04.2015 року, банківські виписки по оплаті від 10.04.2015 року, від 15.04.2015 року, від 13.05.2015 року, від 18.05.2015 року, від 28.05.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395428 від 20.07.2015 року, акт загальних результатів зняття фактичних залишків феросплавів в ККЦ на 01.05.2015 року, акт № 1 зняття фактичних злитків феросплавів ККЦ станом на 00-00 годин 01.05.2015 року (в закромах шихтового двору), акт № 2 зняття фактичних залишків феросплавів ККЦ станом на 00-00 годин 01.05.2015 року (на майданчику конвертерів), інформація про витрати феросплавів за квітень 2015 року з закромів шихтового двору, накладні вимоги на відпуск/внутрішнє переміщення/матеріалів № 61 від 02.04.2015 року, № 62 від 03.04.2015 року, № 63 від 04.04.2015 року, № 64 від 05.04.2015 року, № 65 від 06.04.2015 року, № 66 від 07.04.2015 року, № 67 від 09.04.2015 року, № 68 від 10.04.2015 року, № 69 від 13.04.2015 року, № 70 від 14.04.2015 року, № 71 від 15.04.2015 року, № 72 від 16.04.2015 року, № 73 від 17.04.2015 року, № 74 від 19.04.2015 року, № 75 від 20.04.2015 року, № 76 від 21.04.2015 року, № 77 від 22.04.2015 року, № 78 від 23.04.2015 року, № 79 від 24.04.2015 року, № 80 від 26.04.2015 року, № 82 від 27.04.2015 року, № 83 від 28.04.2015 року, № 84 від 29.04.2015 року, № 85 від 30.04.2015 року, виписки по банківському рахунку, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395428 від 20.07.2015 року, які досліджені судом.
14.08.2014 року між ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» як покупцем та ТОВ «Запоріжпідшипник» було укладено договір купівлі-продажу товару № 1255/2014 на придбання продукції (товару). Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару визначаються у специфікаціях.
До вказаного договору було погоджено специфікації № 6 від 12.03.2015 року, № 8 від 14.04.2015 року, рахунок № 1683 від 14.04.2015 року на товар підшипники в асортименті; постачальником виписано рахунки - фактури № 1683 від 14.04.2015 року, № 14/04-2 від 14.04.2015 року, № 21/04-3 від 21.04.2015 року, № 27/04-4 від 27.04.2015 року, № 29/04-6 від 29.04.2015 року, № 30/04-7 від 30.04.2015 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Запоріжпідшипник» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані видаткова накладна № б00001190 від 14.04.2015 року, податкова накладна № 141 від 14.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395324 від 20.07.2015 року, банківська виписка про оплату від 29.04.2015 року, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 337 від 21.05.2015 року, № 457 від 30.06.2015 року, № 513 від 24.07.2015 року, виписки по банківському рахунку, які досліджені судом.
У продовж перевіряємого періоду ТОВ «Завод «Енергокредо» на підставі договору № 84/2015 від 23.01.2015 року на адресу позивача надавались послуги з виконання робіт: капітальний ремонт, поточний ремонт, технічне обслуговування енергетичного обладнання та споруд підприємства, які наведено в додаткових угодах, а саме: № 1 від 23.01.2015 року, № 2 від 23.01.2015 року, № 3 від 10.02.2015 року, № 4 від 02.02.2015 року, № 5 від 16.02.2015 року, № 6 від 17.02.2015 року, № 7 від 17.02.2015 року, № 8 від 05.03.2015 року.
На виконання договірних зобовязань виконавцем виписані рахунки-фактури № 1 від 23.01.2015 року, № 2 від 23.01.2015 року, № 3 від 10.02.2015 року, № 4 від 02.02.2015 року, № 5 від 16.02.2015 року, № 6 від 17.02.2015 року, № 7 від 17.02.2015 року, № 8 від 05.03.2015 року .
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Завод «Енергокредо» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акти приймання виконаних робіт № 21 від 30.04.2015 року, № 22 від 30.04.2015 року, № 23 від 30.04.2015 року, № 24 від 30.04.2015 року, № 25 від 30.04.2015 року, № 26 від 30.04.2015 року, № 27 від 30.04.2015 року, № 28 від 30.04.2015 року, податкові накладні від 30.04.2015 року №№ 1-8, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних від 20.07.2015 року, банківські виписки про оплату від 20.05.2015 року, від 28.05.2015 року, які досліджені судом.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «ЛТ-Імпекс» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) по етапу № 1 (за 1 квартал 2015 року) від 16.04.2015 року, рахунок - фактура № СФ-0000001 від 16.04.2015 року, податкова накладна № 1 від 16.04.2015 року, протокол виробничих нарад від 15.01.2015 року, від 20.01.2015 року, від 09.02.2015 року, від 04.03.2015 року, від 10.03.2015 року, наказ № 364 від 10.04.2015 року «Про введення в дію документації Системи менеджменту якості», документовані методики про проведенню ремонтних робіт, протокол координаційної ради по якості ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» від 17.03.2015 року, наказ № 280 від 27.03.2015 року «Про введення в дію документації Системи менеджменту якості», документаційна методика по вхідному контролю заготівки, засобів вимірювальної техніки, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20395335 від 20.07.2015 року, банківська виписка про оплату від 06.05.2015 року, які досліджені судом.
ТОВ «Технологія» на підставі договору № 1978/2013 від 05.12.2013 року на адресу позивача надавались послуги з поточного ремонту та технічного обслуговування кранів, монтаж, налагоджування, ремонт та реконструкція підйомних споруд (вантжопідємних та електромонтажних кранів). Перелік робіт визначено сторонами у додаткових угодах № 9 від 05.12.2014 року, № 10 від 05.12.2014 року, № 11 від 30.12.2014 року, № 12 від 30.12.2014 року.
Факт підтвердження реальності здійснення господарських операцій за укладеною угодою з ТОВ «Технологія» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме надані акти здачі-приймання виконаних робіт від 29.04.2015 року № 13, № 14, № 15, № 16, податкові накладні № 1 від 29.04.2015 року, № 2 від 29.04.2015 року, № 3 від 29.04.2015 року, № 4 від 29.04.2015 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №20395340 від 20.07.2015 року, банківські виписки про оплату від 20.05.2015 року, від 28.05.2015 року, які досліджені судом.
Досліджені судом наявні в матеріалах справи первинні документи стосуються господарської діяльності позивача з його контрагентами, та встановлено, що вказані господарські операції пов'язані з господарською діяльністю позивача виробництво чавуну, сталі та феросплавів, виробництво коксу, оптова торгівля хімічними продуктами, оптова торгівля чорними ті кольоровими металами в первинних формах та напівфабрикатами з них, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій до перевірки були надані вище наведені договори з додатками (специфікаціями) та додатковими угодами, акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), договірні ціни, кошториси до кожного з наведених актів приймання виконаних робіт, відомості ресурсів до кошторису, розрахунки загальновиробничих витрат до кошторису, видаткові накладні, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, рапорти переважування прибулих вантажів на автомобільних вагах, корегування рахунків фактури, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, податкові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення та інші документи.
Надані на підтвердження реальності здійснення господарських операцій первинні документи та документи бухгалтерського обліку підтверджують формування показників податкової звітності ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського» та вказують на реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку підприємства.
Суд зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.
Крім того, відповідачем не надано доказів, які б спростовували реальність господарських операцій з вищезазначеними контрагентами та докази, які б підтверджували обставини, викладені в акті перевірки.
В акті перевірки відсутні будь-які посилання на дефекти форми, змісту або походження первинних і розрахункових документів, які, в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. за № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення обумовленого договорами товару не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.
Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Щодо відсутності специфікацій якості слід вказати, що чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов'язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо товару, який постачався позивачу згідно з вищенаведеними договорами. Документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів на адресу ПАТ «ЄВРАЗ -ДМЗ ім. Петровського», оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.
Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, викладені у акті перевірки від 17.07.2015 року за № 35/28-01-02-05393056 про нереальність правочинів, укладених між позивачем та контрагентами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарської операції, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Отже, договори поставки, виконання робіт чи надання послуг не віднесені до переліку тих правочинів, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, тобто такі, що порушують публічний порядок.
Статтею 207 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання, що відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.
Отже, відповідач, зробивши висновок у акті від 17.07.2015 року за № 35/28-01-02-05393056 про нереальність правочину, не міг керуватися лише припущеннями, його позиція про те, що цей правочин здійснений без мети настання реальності наслідків, не підкріплена належними доказами, а саме: рішеннями суду про визнання їх недійсними або вироком суду про визнання вини позивача у фіктивності (нереальності) вчинення господарських операцій.
Також, є безпідставним і покладення в основу акту перевірки висновків про те, що контрагенти не могли здійснювати господарські операції у зв'язку з відсутністю у них трудових ресурсів, транспортніх засобів, з огляду на те, що у відповідності до вимог ст. 61 Конституції України юридична відповідальність носить індивідуальний характер та позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів.
Відповідно до п. 1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2 ст.9 цього Закону).
Частиною 5 статті 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність передбачено, що підприємство самостійно визначає облікову політику; обирає фор бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановленим цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.
Отже, суд вважає, що правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку, тобто позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою закріплений у ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до якого операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року Щодо підтвердження даних податкового обліку документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Суд зазначає, що надане документальне оформлення операцій між позивачем та його контрагентами свідчить про фактичне існування та реальність господарських правовідносин між такими особами.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 27 жовтня 2015 року.

Суддя ОСОБА_8