Справа № 2а-2397/10/0370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 р. Справа № 33657/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Ліщинського А. М., Шавеля Р. М.,

при секретарі судового засідання Шологон В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор» до Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції про скасування акту та зобовязання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

06 вересня 2010 року, Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор» до Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції про скасування акту № 2 Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31 січня 2008 року та зобовязання Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції поновити товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор» в Реєстрі платників податків на додану вартість з дати анулювання реєстрації платника ПДВ, тобто з 31 січня 2008 року.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор» обґрунтовано тим, що протягом 2007-2008 років ними здійснювалась підприємницька діяльність з виконання підрядних робіт та наданням послуг, які були об'єктом оподаткування податком на додану вартість, у зв'язку з чим акт Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції № 2 від 31.01.2008 року про анулювання реєстрації платника ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор» на підставі пп. «г» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року позов задоволено повністю. Скасовано акт Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції № 2 від 31 січня 2008 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор». Зобовязано Нововолинську обєднану державну податкову інспекцію поновити товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор» в реєстрі платників податку на додану вартість з 31 січня 2008 року.

В обґрунтування зазначеної постанови вказано, що акт Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції № 2 від 31.01.2008 року про анулювання реєстрації платника ПДВ ТзОВ «Волиньцукор», прийнято необгрунтовано, односторонньо, без урахування обставин, що могли вплинути на прийняте рішення, без урахування права ТзОВ «Волиньцукор» на участь у процесі прийняття рішення, що є підставою для скасування такого.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Нововолинською об'єднаною державною податковою інспекцією, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції вказано, що акт № 2 від 31.01.2008 року про анулювання реєстрації платника ПДВ ТзОВ «Волиньцукор» відповідає вимогам закону, оскільки прийнятий відповідно до п. п. «ґ» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» та з тих підстав, що відповідачем протягом 12 місяців 2007 року подавались декларації з податку на додану вартість, які свідчили про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Встановлено, що Нововолинською об'єднаною державною податковою інспекцією 18.05.2006 року видано свідоцтво № 02773436 про реєстрацію ТзОВ «Волиньцукор» як платника податку на додану вартість.

За звітні періоди з січня 2007 року по грудень 2007 року позивачем подано податкові декларації з податку на додану вартість, у яких не відображено сум податкових зобовязань з податку на додану вартість чи сум податкового кредиту.

У звязку з цим, Нововолинською ОДПІ проведено невиїзну документальну перевірку, результати якої оформлено актом № 10 від 30.01.2008 р. Предметом дослідження перевірки були виключно дані поданих ТзОВ «Волиньцукор» податкових декларацій з податку на додану вартість, дослідивши які Нововолинською ОДПІ встановлено відсутність у ТзОВ «Волиньцукор» оподатковуваних поставок у відповідному періоді.

Відповідно до пункту 1.4 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» під поставкою послуг розуміється - будь-які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг. Поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки, ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право, торговий знак, інші об'єкти права інтелектуальної, в тому числі промислової, власності.

У пункті 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Згідно з підпунктом 7.3.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Аналіз наведених правових норм, на думку колегії суддів, дає підстави для висновку, що оподатковувані поставки робіт (послуг), що здійснені платником податків у звітному податковому періоді, відображаються у податковій декларації за цей період лише у випадку, якщо у цьому періоді відбулась одна з подій передбачених пунктом 7.3.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість». До податкової декларації за відповідний період не включаються здійснені платником податку протягом даного періоду оподатковувані поставки робіт (послуг), переданих споживачу, який відмовляється оплатити їх вартість та оформити документ, що засвідчує факт виконання.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, було укладено договір підряду на ремонт приміщення від 03.09.2007р., згідно якого позивач, протягом трьох місяців з моменту укладення договору, зобовязався виконати роботи по ремонту та оснащенню офісних приміщень кімнати № А401 по вул. Тургенєва, 73 у м. Львові. Визначена договором договірна ціна робіт становить 36 000 грн., у тому числі ПДВ 6000 грн.

Надалі, між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір субпідряду від 07.09.2007р., предметом якого є виконання ним, у якості субпідрядника, частини передбачених договором підряду робіт. Передбачені договором субпідряду роботи виконано та здано позивачу, що підтверджується актом прийомки-передачі виконаних робіт від 16.11.2007р.

Закінчивши виконання передбачених договором підряду робіт, позивачем предявлено їх до прийняття замовнику та подано для підписання акт прийомки-передачі виконаних робіт від 19.11.2007р. Даний акт замовником не підписано, а здійснено наступний запис: «Якість виконаних робіт незадовільна, від підпису відмовляюсь». Вартість виконаних ТзОВ «Волиньцукор» робіт замовником не оплачено.

Наведені обставини підтверджені наявними у матеріалах справи доказами.

За своїм змістом акт прийомки-передачі виконаних робіт від 19.11.2007р. не відповідає встановленим у статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» вимогам до первинного документу, оскільки не підписаний учасниками відповідної господарської операції. З огляду на це, у позивача були відсутні правові підстави для відображення даної господарської операції у декларації із податку на додану вартість за листопад 2007 року. Разом з тим, відповідно до приписів статті 882 Цивільного кодексу України, такий односторонній акт засвідчує факт виконання ТзОВ «Волиньцукор» та здачі замовнику підрядних робіт, тобто, факт здійснення позивачем оподатковуваної поставки у листопаді 2007 року.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.6 та 1.7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Крім того, пунктами 4.1, 4.3 та 4.4 Порядку передбачено, що при оформленні акта невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок враховуються пояснення та зауваження, надані посадовими особами платника податків в ході перевірки. Підписання акта виїзної планової чи позапланової перевірок посадовими особами суб'єкта господарювання та посадовими особами органу державної податкової служби, які здійснювали перевірку, здійснюється за місцезнаходженням платника податків, а у разі здійснення невиїзних документальних перевірок, - у приміщенні органу державної податкової служби, куди посадові особи суб'єкта господарювання письмово запрошуються для підписання акта. У разі незгоди посадових осіб із висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті перевірки, суб'єкт господарювання має право протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем отримання примірника акта перевірки подати до органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки. При цьому у разі незгоди із висновками акта перевірки, суб'єкт господарювання в акті перевірки при його підписанні (чи відмові від підпису) робить відповідну відмітку.

Наведеними нормами платнику податків надано право на активну участь у процесі перевірки з метою обєктивного зясування в ході перевірки обставин його господарської діяльності.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в порушення вказаних приписів Нововолинська ОДПІ не повідомляла позивача про проведення перевірки; для підписання акту перевірки № 10 від 30.01.2008р. позивача не запрошувала. Внаслідок допущених відповідачем порушень акт перевірки № 10 від 30.01.2008р. містить неповні та недостовірні відомості про обсяг оподатковуваних поставок здійснених позивачем протягом 2007 року, не відображаючи робіт виконаних позивачем за договором підряду на ремонт приміщення від 03.09.2007р.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, а також встановлені обставини справи, колегія суддів констатує вірність висновку суду першої інстанції про те, що оскаржуваний акт № 2 Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31 січня 2008 року не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньцукор» в реєстрі платників податку на додану вартість з 31.01.2008 року, з огляду на положення п. п. 25.4 п. 25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 01.03.2000 року № 79.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись, ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року в справі № 2а-2397/10/0370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: А. М. Ліщинський

ОСОБА_3

Ухвалу складено в повному обсязі 16 листопада 2010 року