Справа № 2а-1287/10/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2010-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2010 р. Справа № 2a-1287/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Дущак С.М.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Станіславів", вул. Довбуша, 2,селище Обертин,Тлумацький район, Івано-Франківська область,78060

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі, вул. Д.Галицького, 15,м. Тлумач,Тлумацький район, Івано-Франківська область,78000

про визнання протиправними дій та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 04.01.2010р. № 2,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Станіславів (надалі позивач) звернулось в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі про визнання протиправними дій та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 04.01.2010р. №2.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем були незаконно застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 707,68грн. та нарахована пеня в розмірі 58,31грн. за несвоєчасну сплату страхових внесків, оскільки останнім не надсилалась вимога про сплату недоїмки, не вручались жодні повідомлення про порушення позивачем законодавства про сплату внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування. Крім цього позивач стверджує, що оскаржуване рішення складене в порушення вимог Додатку №14 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663 (надалі Інструкція) з таких підстав: не вказані реквізити банківського рахунку позивача, а також помилково заповнена графа „дата набрання чинності рішення, так як ця графа заповнюється при направленні рішення до органу державної виконавчої служби. Потретє, позивач зазначає, що відповідачем проведені два окремих розрахунки фінансових санкцій та пені, відображені в одному рішенні, а саме: 1) за несвоєчасну сплату страхових внесків, згідно із Додатком №14 Інструкції; 2) за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не сплачених страхових внесків, згідно із Додатком №16 Інструкції. З наведених підстав вважає рішення №2 від 04.01.2010р. неправомірним та незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав суду свої письмові заперечення в обґрунтування безпідставності заявленого позову. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заборгованість по сплаті страхових внесків в розмірі 7876,79грн. у позивача виникла 21 грудня 2009 року за звітний базовий період листопад 2009 року. Вищевказана сума страхових внесків була самостійно обчислена та відображена позивачем у звіті розрахунку суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за листопад 2009 року (а.с.27,28).

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі ОСОБА_2) страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

В ч.6 ст.20 даного Закону зазначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч.2 ст.20 зазначеного Закону).

В силу ч.2 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно із п.8.2. розділу 8 Інструкції, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

Так, відповідно до банківської виписки від 29.12.2009 року, яка наявна в матеріалах справи, 29 грудня 2009року позивачем погашена заборгованість із страхових внесків, що виникла 21.12.2009р.,- в добровільному порядку, тобто у тому звітному базовому періоді, в якому виникла недоїмка, а отже обставини, визначені Інструкцією, для формування та надсилання позивачу вимоги про сплату недоїмки, у звязку із добровільним погашенням недоїмки, у відповідача не настали.

Згідно із п.2 ч.9 ст.106 Закону за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. У відповідності до вищевказаної норми Закону відповідачем прийнято рішення №2 від 04.01.2010р. про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені на загальну суму 765,99грн.

У відповідності до п.9.3.2. Інструкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період. Вказані приписи Інструкції підтверджують відсутність потреби у проведенні документальної перевірки та необхідності складання акту перевірки і надсиланні його позивачу.

Згідно із вимогами ч.14 ст.106 Закону, у разі якщо страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику. Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків. Суми пені та штрафів можуть бути включені до вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування цих фінансових санкцій пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Як вбачається із матеріалів справи 11.01.2010 року позивачу було надіслано оскаржуване рішення №2 від 04.01.2010р., отримане ним 13 січня 2010 року, пізніше також надсилалась вимога №Ю1 від 02.02.2010р. про сплату боргу, отримана позивачем 12.02.2010р., в склад якої включено суми накладеного штрафу та нарахованої пені: фінансові санкції 707,68грн.; пеня 58,31грн. Вказані рішення та вимога позивачем, у встановлені Законом строки, до вищестоящого органу Пенсійного фонду не оскаржувались.

З вищенаведеного можна зробити висновок, що рішення №2 від 04.01.2010р., направлене відповідачу 11.01.2010р., набрало чинності 21.01.2010р., а вимога про сплату боргу №Ю1 від 02.02.2010р., в складі якої було оскаржуване рішення, набрала чинності 26.02.2010р. і передана на примусове виконання до відділу ДВС Тлумацького районного управління юстиції 01.03.2010р (а.с.34). Таким чином відповідачем правомірно зазначено дату набрання чинності рішення - 21.01.2010р.

Суд не погоджується із твердженням позивача, що застосовані штрафні санкції та пеня необхідно було оформляти двома рішеннями згідно із Додатками 14 та 16 Інструкції, з наступних підстав.

Рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду оформляється згідно із Додатком 14 Інструкції.

Із системного аналізу ст.ст.19, 20 Закону випливає, що страхові внески нараховуються страхувальником за базовий звітний період:

· на суму фактичних витрат роботодавця на оплату праці (по особовому рах.4%;33,2%;42%);

· із заробітної плати застрахованих (найманих) осіб (по особовому рах.1-5%).

В даному випадку позивачем були несвоєчасно сплачені страхові внески нараховані по обох особових рахунках, а отже розрахунки штрафу та пені сформовані також по двох особових рахунках за несвоєчасну сплату страхових внесків нарахованих за листопад 2009року.

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що рішення №2 від 04.01.2010р. про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені на загальну суму 765,99грн. є законним, винесеним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663, а адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі 07.06.2010 року.