Справа № 816/4273/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/4273/15

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді: Петрової Л.М.,

суддів: Бойка С.С., Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання: Петрукович Ю.О.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідачів: ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, ОСОБА_4 управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Полтаві ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, ОСОБА_4 управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання незаконною бездіяльності по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ "Полтавська бурова компанія" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 3715621,00 грн у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін; зобов'язання збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ "Полтавська бурова компанія" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 3715621,00 грн та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що після набрання чинності положеннями Податкового кодексу України щодо електронного адміністрування податку на додану вартість у позивача виникли труднощі з таким адмініструванням, оскільки відповідачами не забезпечено автоматичне збільшення від'ємного значення на суму 3715621,00 грн, на яку ТОВ "Полтавська бурова компанія" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, чим грубо порушено вимоги пункту 2001.3 статті 200 Податкового кодексу України.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях відповідач ОСОБА_6 податкова інспекція у м. Полтаві ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області зазначав, що за результатами інвентаризації повноти та коректності перенесення до блоку від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ сум залишків від'ємного значення податку (рядок 24 та рядок 31) встановлено, що по ТОВ "Полтавська бурова компанія", яким подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року на збільшення суми залишків від'ємного значення (рядок 24 та рядок 31) у липні та серпні 2015 року дані суми не імпортовано.

У зв'язку з вищевказаним, до ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області направлено зауваження щодо некоректності перенесення до блоку від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ сум залишків від'ємного значення податку листами від 07 вересня 2015 року №3290/8/16-01-15-01-16 та від 29 вересня 2015 року №3761/8/16-01-15-01-16 /а.с. 79-81/.

У своїх письмових запереченнях відповідач ОСОБА_7 управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області зазначав, що позивачем 18 липня 2015 року подано податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року, у якій задекларовано рядок 25 у сумі 692,00 грн (позитивне значення). Пізніше, 30 липня 2015 року ТОВ "Полтавська бурова компанія" подано уточнюючий розрахунок, у якому задекларовано рядок 24 у сумі 3715621,00 грн.

За результатами інвентаризації повноти та коректності перенесення до блоку від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ сум залишків від'ємного значення податку (рядок 24 та рядок 31) встановлено, що за поданими уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань декларацій з ПДВ коригування від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ не відбулось.

У зв'язку з цим, ОСОБА_7 управлінням Державної Фіскальної служби у Полтавській області направлено лист до ДФС України від 17 вересня 2015 року №5055/8/16-31-15-01-35 щодо вирішення технічних питань функціонування системи електронного адміністрування ПДВ у частині збільшення реєстраційної суми на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, відповідно до поданих платниками, саме, уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ за червень 2015 року.

Коригування у системі "Архів електронної звітності" підсистеми "Реєстр операцій ПДВ" сум залишків від'ємного значення податку (рядок 24 та рядок 31) здійснити механічно не можливо, оскільки перенесення показників податкової звітності, у тому числі червня 2015 року у системі електронного адміністрування ПДВ здійснюється автоматично /а.с. 72-73/.

У своїх письмових запереченнях відповідач ОСОБА_6 фіскальна служба України зазначала, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють заходи щодо вирішення технічних питань функціонування системи електронного адміністрування ПДВ у частині збільшення реєстраційної суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування податкових накладних, відповідно до поданих платниками уточнених розрахунків до декларацій з ПДВ за червень 2015 року /а.с. 99/.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що ТОВ "Полтавська бурова компанія" подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року, у відповідності до яких сума від'ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду склала 3715,621,00 грн (рядок 24 уточненого розрахунку) /а.с. 13-17, 18/

Однак, за поданими уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань декларацій з ПДВ коригування від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ не відбулось, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідачів з листом від 18 серпня 2015 року №682 /а.с. 27-28/.

Листом від 04 вересня 2015 року №5039/10/16-01-15-01-18 ОСОБА_6 податкова інспекція у м. Полтаві ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області повідомила про направлення зауважень до ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області щодо некоректності перенесення до блоку від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ сум залишків від'ємного значення податку листом від 07 вересня 2015 року №3290/8/16-01-15-01-16 /а.с. 34/.

Листом від 08 вересня 2015 року №33394/7/99-99-15-01-02-17 ОСОБА_6 фіскальна служба України повідомила про направлення для розгляду листа ТОВ "Полтавська бурова компанія" до ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області для надання відповіді по суті порушених питань /а.с. 35/

Листом від 21 вересня 2015 року №3476/10/16-31-15-01-38 ОСОБА_7 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області повідомило позивача про направлення запиту до ДФС України від 17 вересня 2015 року №5055/8/16-31-15-01-35 щодо вирішення технічних питань функціонування системи електронного адміністрування ПДВ у частині збільшення реєстраційної суми на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, відповідно до поданих платниками, саме, уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ за червень 2015 року /а.с. 36-37/.

Однак, позивач не погодився із бездіяльністю відповідачів по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ "Полтавська бурова компанія" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України:

- з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі;

- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 2001 розділу V Кодексу.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість".

Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Відповідно до пункту 2001.5 статті 2001 Податкового кодексу України кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до:

- державного бюджету;

- на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування, визначений статтею 209 Податкового кодексу України, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому статтею 209 Податкового кодексу України;

- на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.

Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

З 1 липня 2015 року на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування.

Пунктом 33 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом:

4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Судом встановлено, що контролюючий орган, після початку роботи системи у штатному режимі на постійній основі, отримавши уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, яка прийнята згідно квитанції №2 /а.с. 18/, своєчасно не забезпечив відображення її показників у системі електронного адміністрування ПДВ.

При цьому, доводи контролюючого органу щодо протиправності заповнення платником податків уточнюючої податкової декларації за червень 2015 року, є необґрунтованими, та спростовуються відсутністю проведеної відповідачами камеральної перевірки, винесеного рішення про невизнання уточнюючої декларації податковою звітністю, та подальшим самостійним відновленням прав платника податків.

На думку суду, платником податків обрано повністю правомірний спосіб захисту порушеного права, однак, враховуючи роботу на постійній основі системи електронного адміністрування ПДВ на час подання уточнюючого розрахунку, платник податків реалізуючи правомірну поведінку розраховував на відображення в системі електронного адміністрування відповідних змін, що забезпечило б йому право виписки податкових накладних без здійснення поповнення рахунку у фінансовій установі.

30 липня 2015 року ОСОБА_6 фіскальна служба України повідомила план заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону України №643-VІІІ з удосконалення СЕА /а.с. 24-26/, в розділі ІІІ якого передбачено обнулення показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку, зокрема:

- з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) ДФС буде проведено обнулення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН ("СУМА"Накл), сформовану відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників "СУМА"НаклОтр, "СУМА"Митн та "СУМА"НаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року;

- протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) сума "СУМА"Накл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

- - суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

- на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН ("СУМА"Накл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України.

При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим:

- починаючи з 04 серпня 2015 року реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 1 липня 2015 року, здійснюватиметься без обмеження сумою "СУМА"Накл.

На дату судового засідання 27 жовтня 2015 року порушені права позивача не були відновлені, що не заперечується представниками сторін.

Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

На уточнюючі запитання суду у судовому засіданні представником відповідачів надано пояснення що, право на збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та відображення у витягу з системи електронного адміністрування має лише ОСОБА_6 фіскальна служба України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 податкова інспекція у м. Полтаві ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, ОСОБА_7 управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області не наділені повноваженнями щодо внесення будь-яких змін до системи електронного адміністрування ПДВ, отже, у даному випадку відсутня протиправна бездіяльність зазначених відповідачів щодо не включення в розрахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суми податку, на яку позивач, як платник податку, має право зареєструвати податкові накладні, про що останній просив у своєму зверненні від 18 серпня 2015 року №682.

На думку суду, ОСОБА_6 фіскальна служба України, не забезпечивши своєчасне відображення у системі електронного адміністрування ПДВ заявлених позивачем 30 липня 2015 року відомостей, порушила статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", а саме право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)/.

Суд констатує, що тимчасове затримання відображення показників фінансової звітності у відповідній системі фактично призвело негативного впливу на господарську діяльність позивача, зупинення виконання зобов'язань по укладеним контрактам та виконання останніх, оскільки по першій події унеможливлюється реєстрація податкових накладних. Маючи по факту значну суму переплати по податкових зобов'язаннях, позивач не має можливості вилучати з обігу грошові кошти.

Судом не була встановлена розумна співрозмірність між використаними засобами та тією метою, на яку була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно, примусила змінити напрямок її використання задля забезпечення сталої господарської діяльності.

На думку суду, суб'єктом владних повноважень також порушено принцип захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 фіскальна служба України, не прийнявши податкові накладні для реєстрації, здійснила це необґрунтовано та своє рішення не спростувала, чим порушила вимоги чинного податкового законодавства та передбачені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципи, що дає суду підстави задовольнити позовні вимоги у частині Державної фіскальної служби України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини справи свідчать, що відповідні положення відповідачем ОСОБА_6 фіскальною службою України дотримані не були, що у свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За викладених обставин, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, ОСОБА_4 управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ "Полтавська бурова компанія" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 3715621,00 грн у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін.

Зобов'язати ОСОБА_6 фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ "Полтавська бурова компанія" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 3715621,00 грн та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1218,00 грн /одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя ОСОБА_8
суддя суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10