Справа № 521/11422/15-а
Суддя: Жуган Л. В.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №2а/521/237/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.,

при секретарі судового засідання Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 15.07.2015 року звернулась ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що постановою Одеської митниці ДФС України від 07.07.2015 року в справі про порушення митних правил №0541/50000/15 її було визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 52761150,10 грн.

Позивач вказувала, що згідно цієї постанови її правопорушення полягало в тому, що вона як уповноважена особа митного брокеру МПП «Вісла» на підставі договору-доручення №20/07 від 10.07.2014 року, укладеного між МПП «Вісла» та ТОВ «Адоніон», здійснила декларування певних товарів поставлених в Україну за зовнішньоекономічним контрактом №0614-05 від 24.06.2014 року між ТОВ «Адоніон» та «VEZZA LIMITED CORP.».

ОСОБА_2 зазначала, що здійснила декларування товарів на підставі отриманих від ТОВ «Адоніон» документів та подала до Південної митниці відповідні декларації, де був вказаний детальний опис товару, що переміщувався через митний кордон, загальна вартість задекларованих товарів та сума митних платежів. Митним органом було проведено частковий огляд вантажу, жодних розбіжностей виявлено не було, митна декларація прийнята відповідачем.

Разом з тим, вже після завершення митного оформлення з метою з'ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари митними органами 25.02.2015 року від митних органів Туреччини були отримані митна декларація та інвойс, на підставі яких відповідачем була встановлена неправдивість задекларованих ОСОБА_2 відомостей та наданому інвойсі, необхідних для визначення митної вартості товарів, з метою зменшення розміру митних платежів, що є ознакою порушення митних правил за ст. 485 МК України.

ОСОБА_2 зазначає, що така постанова митного органу є протиправною, оскільки вона діяла в межах доручення на підставі всіх наданих їй декларантом ТОВ «Адоніон» документів, законність яких не викликала у митниці жодних сумнівів на час митного оформлення, товар частково оглядався в присутності працівників митниці, а докази того, що задекларовані ОСОБА_2 товари не відповідають переліку товарів в митній декларації Туреччини, як і обґрунтований розрахунок несплачених митних платежів з посиланням на УКТЗЕД та процентні ставки цих товарів відсутні, інших відомостей при митному оформленні вона від декларанта не мала та не могла їх перевірити.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просила суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0541/50000/15, від 07.07.2015 року, винесену Одеською митницею Державної фіскальної служби України про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Позивач ОСОБА_2, надала до суду заяву згідно якої просила суд в звязку з неявкою представника відповідача розглянути справу за її відсутності, та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Одеської митниці ДФС до судового засідання не з'явився про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

28.09.2015 року представником відповідача - Одеської митниці ДФС за довіреністю ОСОБА_3, було подано заперечення згідно яких зазначено, що в зовнішньоекономічному договорі, наданому ОСОБА_2 до митного органу зазначена загальна сума товарів, щодо яких був намір на переміщення їх через митний корон України. А отже, є всі підстави стверджувати про те, що до Південної митниці ДФС, подано документи, що містять неправдиві відомості щодо ціни поставки, зважаючи на отримані від митних органів Республіки Туреччина товаро-супровідні документи, а саме інвойси, що нібито підвереджують митну вартість товару. Згідно п. 8 частини 1 ст. 336 МК України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу, тобто Одеська митниця ДФС експортну декларацію, за якою у Республіці Туреччина оформлено вантаж, отримала в ході проведення власної перевірки ніяким чином не порушуючи прав ОСОБА_2, в зв'язку з чим адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, надані учасниками процесу в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту ст.485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 працювала в МПП «Вісла», яке здійснює діяльність митного брокера згідно ліцензії ДМС України серії АВ №611687 від 14.06.2012 року.

Між МПП «ВІСЛА» в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «АДОНІОН» в особі директора ОСОБА_5, був укладений договір-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року на здійснення послуг декларанта.

Згідно п. 1.1 вказаного договору доручення МПП «Вісла» взяло на себе обовязок здійснити від імені та за рахунок довірителя ТОВ «АДОНІОН» декларування вантажів, майна, послуг довірителя, яка переміщуються через митний кордон України згідно з діючим МК України.

Відповідно до п. 2.1.1 МПП «Вісла» зобовязалось надавати митним органам належним чином оформлену вантажну митну декларацію (ВМД) та інші документи, необхідні для оформлення пропуску товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів через митний кордон.

24.06.2014 між ТОВ «Адоніон» (м. Одеса), в особі директора ОСОБА_5 та фірмою «VEZZA LIMITED CORP.» (Панама) в особі директора Ulugbek Satiiv укладений зовнішньоекономічний контракт № 0914-05 щодо поставки в Україну товарів.

В межах зазначеного контракту до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK. VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на вантажному автомобілі 49192ОВ/29032ОА надійшов товар «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

15.08.2014 року ОСОБА_2 як уповноваженою особою на роботу з митними органами МПП «ВІСЛА», яка діяла на підставі договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року, в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт», до Південної митниці Міндоходів були надані наступні документи: CARNET TIR № XС75926747, СМR від 13.08.2014 №474, контракт від 24.06.2014 року №0914-05, інвойс від 13.08.2014 №41778, інвойс від 13.08.2014 №41778/1, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 15.08.2014 №500040001/2014/013754.

Відповідно до наданої митної декларації від 15.08.2014 №500040001/2014/013754 переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK. VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «АДОНІОН» (м. Одеса) на умовах поставки «СІР Іллічівськ» підлягав товар: «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та ін.», у кількості 269 місць вагою брутто 6573 кг.

15.08.2014 року зазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

Згодом, з метою встановлення автентичності поданих документів Південною митницею Міндоходів було направлено запит №11055/5/99-9-26-03-03-16 від 26.12.2014 року до митних органів Туреччини.

Посилаючись на отримання 30.04.2015 року з митних органів Туреччини певної інформації та документів, Південною митницею Міндоходів був встановлений факт суттєвого заниження вартості товарів, оформлених у Південній митниці Міндоходів та подання ОСОБА_2 неправдивих відомостей щодо вартості задекларованих товарів згідно митної декларації від 15.08.2014 року №500040001/2014/013754.

Постановою в справі про порушення митних правил №0541/50000/15 від 07.07.2015 року, ОСОБА_2, було визнано винною у вчинені порушення митних правил щодо заявлення в митній декларації №500040001/2014/013754 від 15.08.2014 року неправдивих відомостей, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 5276150,10 грн.

Стверджуючи, що вказані постанови є незаконними, позивач в процесі розгляду справи посилалась на відсутність в її діях складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Так, відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 416 МК України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором (417 МК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 при подачі митної декларації №500040001/2014/013754 від 15.08.2014 року діяла як агент митного оформлення, тобто відповідно до ст. 418 МК України як фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов'язані з пред'явленням органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Так, відповідно до вимог закону позивач діяла виключно в межах договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року, укладеного між МПП «Вісла» та ТОВ «Адоніон» та згідно наданих договором доручення повноважень предявила до митного оформлення інвойси та інші товаросупроводжувальні документи, які були передані їй самим декларантом ТОВ «Адоніон», та в подальшому задекларувала зазначені в цих документах товари та сплатила необхідні митні платежі.

З матеріалів справи вбачається, що на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листам, що підтверджується і листами фірми-відправника.

Окрім того, з метою визначення кількісних характеристик та країни походження вантаж був частково оглянутий посадовими особами Південної митниці Міндоходів, що підтверджується актом про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів №595 від 15.08.2014 року, за змістом якого вантаж відповідав заявленому.

Так, на момент огляду вантажу та декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару.

Враховуючи, що вантаж був оглянутий за участю посадових осіб митного органу, у ОСОБА_2 не було підстав для додаткової перевірки товару, який підлягав декларуванню чи отримання іншої інформації по ньому.

Крім того, митне законодавство України не встановлює обовязкової наявності, а відповідно і обовязку для митного брокера у наданні митним органам України митної декларації від митних органів країни-відправника вантажу.

Вирішуючи спір суд враховує, що за ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надані відповідачем документи в підтвердження правомірності свого рішення, складені турецькою мовою без їх офіційного перекладу встановлених судом обставин не спростовують, не могли бути відомі ОСОБА_2 на момент митного оформлення та не підлягали витребуванню нею у країни відправника в межах договору доручення із декларантом.

Доказів наявності протиправної мети дій ОСОБА_2 щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Одеською митницею ДФС в процесі розгляду справи не надано, як і конкретизованого розрахунку митних платежів, які належало б сплатити, та від сплати яких ОСОБА_2 нібито ухилилась.

Окрім того суд враховує, що ст. 53 МК України передбачено у випадку виявлення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів звернення органу доходів і зборів з письмовою вимогою до декларанта або уповноваженої ним особи про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а також подальшого коригування декларантом митної вартості товарів на підставі відповідного рішення, яке приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ст. 55 МК України).

Такі заходи митним органом з метою можливого усунення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів, а також коригування митної вартості товарів та подальшої сплати митних платежів у встановленому розмірі не вживались.

При таких обставинах, суд вважає, що на момент митного оформлення товару поданого згідно митної декларації №500040001/2014/013754 від 15.08.2014 року в діях ОСОБА_2 був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, оскільки позивач діяла в межах доручення від декларанта та на підставі отриманих від нього документів.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 8, 9, 11, 21, 99, 158-163, 171-2, 186 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №500040001/2014/013754 від 15.08.2014 року, винесену Одеською митницею Державної фіскальної служби України про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

СУДДЯ: Л.В. Жуган