Справа № 820/8526/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 р.Справа № 820/8526/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сафронової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. по справі № 820/8526/15

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області , Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області

про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

21 серпня 2015 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - ГУМВСУ в Харківській області), Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - ХМУ ГУМВСУ в Харківській області), в якому просив:

- скасувати наказ в.о. начальника ГУМВСУ в Харківській області від 15.01.2015 року №28 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності - звільнення з ООВС ОСОБА_3;

- скасувати наказ начальника ГУМВСУ в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с в частині звільнення з ОВС ОСОБА_3;

- зобов'язати ГУМВСУ в Харківській області поновити на посаді молодшого інспектора зв'язку групи зв'язку та спеціальної техніки полку ПС ХМУ ГУМВСУ в Харківській області;

- виплатити ОСОБА_3 грошове утримання за весь час вимушеного прогулу, а саме з 17.02.2015 року за кожен місяць вимушеного прогулу.

26 серпня 2015 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Харківській області - залишено без розгляду.

ОСОБА_3 у апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що перешкоджає розгляду справи, і справу направити для продовження розгляду. Вказує, що з оскаржуваним наказом №28 від 15.01.2015 року в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності був ознайомлений 16.02.2015 року, після чого звернувся з усною скаргою до т.в.о. начальника ГУМВСУ в Харківській області Остропільця В.Р. про скасування зазначеного наказу в порядку досудового вирішення спору. У з'язку з тим, що усне звернення позивача вирішено не було, ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. З наказом начальника ГУМВСУ в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с в частині звільнення з ОВС ОСОБА_3 позивач ознайомлений не був, про існування такого наказу дізнався під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000440 17 липня 2015 року. За таких обставин, вважає висновки суду першої інстанції про пропуск строку звернення до адміністративного суду з позовом такими, що суперечать обставинам справи та нормам статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області та Харківське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області письмових заперечень на апеляційну скаргу не подали.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що про порушення своїх прав (звільнення з ОВС) позивач дізнався 16 лютого 2015 року, ознайомившись із наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 15.01.2015 року №28 "Про покарання працівників полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області", однак до суду звернувся лише 13.08.2015 року, тобто з пропуском строку в один місяць, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Харківській області від 15.01.2015 року № 28 "Про покарання працівників полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області" за порушення службової дисципліни, що виразилась у невиконанні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині неналежного виконання вимог ст. 10 Закону України "Про міліцію", п.п 3.2.2, 3.2.9. Інструкції з організації реагування ОВС на повідомлення на кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, Присяги працівника ОВС, п. 2.1, 2.2, 2.13, пп.7 п. 2.17 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 22.02.2001 № 185, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 26.03.2001 за № 272/543, п.п. 2.2, 7.2 і 7.3 правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, прапорщика міліції ОСОБА_3, молодшого інспектора групи зв'язку та спецтехніки полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області, звільнити з органів внутрішніх справ.

З зазначеним наказом позивач був ознайомлений особисто 16.02.2015 року, про що зазначив в адміністративному позові, та що підтверджується матеріалами особової справи.

Згідно частини 1, абз. 1 частини 2, частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 пропущено строк звернення до суду з позовом, встановлений частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, в частині скасування наказу в.о. начальника ГУМВСУ в Харківській області від 15.01.2015 року №28 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про застосування до спірних правовідносин норми частини 4 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими.

Так, відповідно до зазначеної норми КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Тобто, строк звернення до суду з позовом, передбачений нормою частини 4 статті 99 КАС України, застосовується якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком.

Згідно частини 1 статті 20, частин 1, 3 статті 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду. Дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Як стверджує позивач, після ознайомлення з наказом від 15.01.2015 року №28 він в усній формі звернувся зі скаргою до т.в.о. начальника ГУМВСУ в Харківській області, проте вказаний факт не підтверджується жодними доказами, а тому вважати такі обставини достовірними колегія суддів не має підстав.

03 серпня 2015 року ОСОБА_3 на ім'я начальника ГУМВСУ в Харківській області надіслана заява про скасування наказу в.о. начальника ГУМВСУ в Харківській області від 15.01.2015 року №28 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності - звільнення з ОВС ОСОБА_3; скасування наказу начальника ГУМВСУ в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с в частині звільнення з ОВС ОСОБА_3; зобов'язання ГУМВСУ в Харківській області поновити на посаді молодшого інспектора зв'язку групи зв'язку та спеціальної техніки полку ПС ХМУ ГУМВСУ в Харківській області; виплату ОСОБА_3 грошового утримання за весь час вимушеного прогулу, а саме з 17.02.2015 року за кожен місяць вимушеного прогулу. Однак, зазначена заява була подана позивачем з пропуском встановленого Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України строком, тому не може слугувати доказом застосування процедури досудового врегулювання спору.

Таким чином, оскільки той факт, що позивач скористався досудовим порядком врегулювання спору по справі, не підтверджено, застосування частини 4 статті 99 КАС України у спірних правовідносинах є безпідставним.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с, в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_3, зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області поновити на посаді молодшого інспектора зв'язку групи зв'язку та спеціальної техніки полку ПС ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, виплати ОСОБА_3 грошового утримання за весь час вимушеного прогулу, а саме з 17.02.2015 року за кожен місяць вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, звільнення з органів внутрішніх справ є видом дисциплінарного стягнення, яке накладається на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

Згідно частин 6 та 8 статті 14 Дисциплінарного статуту, про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Позивач стверджує, що з наказом начальника ГУМВСУ в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ, ознайомлений не був, витягу не отримував. В свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували свідчення позивача. На запити суду від 13 жовтня 2015 року відповідачами не надано підтверджуючих документів стосовно факту ознайомлення ОСОБА_3 з вказаним наказом. Надана відповідачем в судовому засіданні копія листа ГУ МВС України в Харківській області за вих.№30/5-366 від 17.02.2014р., яким ОСОБА_3 повідомлено про звільнення його з органів внутрішніх справ України у запас за ст.64 п."є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України відповідно до наказу ГУМВС України в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с, не містить інформації щодо факту вручення вказаного листа позивачу та дати такого вручення. Квитанція про відправку рекомендованого листа не містить інформації про те, коли, кому і які документи направлялись, відсутній опис рекомендованого листа.

З огляду на викладене, зважаючи на той факт, що відповідачами не вчинено дій для ознайомлення ОСОБА_3 з прийнятим начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області наказом від 17.02.2015 року №62 о/с, а суд першої інстанції не з'ясував вказаних обставин, а позивач зазначає, що про наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с йому стало відомо лише 17.07.2015 року при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №0000440, висновки суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_3 строку звернення до адміністративного суду з позовом в цій частині є передчасними. Оскільки позовні вимоги про зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області поновити на посаді молодшого інспектора зв'язку групи зв'язку та спеціальної техніки полку ПС ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, виплати ОСОБА_3 грошового утримання за весь час вимушеного прогулу, а саме з 17.02.2015 року за кожен місяць вимушеного прогулу, є похідними від первісної вимоги, колегія суддів також вважає їх такими, що заявлені у строк, встановлений частиною 3 статтею 99 КАС України.

Згідно пункту 3 статті 199 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 1, 4 статті 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. по справі № 820/8526/15 - скасувати в частині залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 17.02.2015 року №62 о/с, в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_3, зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області поновити на посаді молодшого інспектора зв'язку групи зв'язку та спеціальної техніки полку ПС ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, виплати ОСОБА_3 грошового утримання за весь час вимушеного прогулу, а саме з 17.02.2015 року за кожен місяць вимушеного прогулу, і в цій частині справу направити для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 року по справі № 820/8526/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення може бути оскаржена в частині відмови в задоволенні апеляційної скарги в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає відповідно до частини 2 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 30.10.2015 р.