Справа № 805/3501/15-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 р. Справа № 805/3501/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративний позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 05.02.2015 року №/311/10/28-03-40 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433 333,00 грн по декларації за листопад 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим органом неправомірно зроблено висновок про те, що позивачем було завищено суму податкового кредиту на суму ПДВ за листопад 2014 року, що призвело до заниження податкового зобов'язання в сумі 433 333,00 грн. Позивач зазначає, що податковим органом за порушення позивачем п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України було винесено спірне податкове повідомлення - рішення від 05 лютого 2015 року за № /311/10/28-03-40. Відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання у розмірі 433 333,00 грн. Крім того зазначив, що наявне документальне підтвердження фактів здійснення підприємством господарських операцій з придбання у ДП «Донецька Залізниця» товарів/послуг, що підтверджує право підприємства на визнання податкового кредиту в листопаді 2014 року на сум 433 333,00 грн, відповідно до вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України. Так само всі зазначені операції знайшли своє відображення у складі фінансової звітності за листопад 2014 року. Тому, позивачем при формуванні суми податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2014 року виконані всі приписи п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 29 вересня 2015 року було здійснено правонаступництво Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на Спеціалізовану Державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС.

Відповідач, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, надав заперечення на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Перевіркою формування податкового кредиту за листопад 2014 року встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 433 333,00 грн. по податковим накладним, отриманим від ДП Донецька залізниця, проте, обов'язковими передумовами формування податкового кредиту є попередня сплата та зарахування до бюджету податкових зобов'язань контрагентом, складання податкової накладної особою, що зареєстрована в установленому порядку як платник податку на додану вартість. Недотримання наведених вище положень свідчить про відсутність підстав для включення суми ПДВ, що зазначена в податковій накладній, до складу податкового кредиту звітного періоду. Позивачем не враховано, що у разі не відображення даних податкової накладної в податкових зобовязаннях продавця, така податкова накладна не є податковим документом, що дає покупцю право на податковий кредит. Статус податкового документу податкова накладна набуває в момент відображення її даних в податкових зобовязаннях контрагента. Податковим кодексом України встановлено прямий взаємозвязок між податковим кредитом з ПДВ платника податку та податковим зобовязанням його контрагента: у разі недекларування податкових зобовязань відсутнє право на податковий кредит. Крім того, однією з обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне надходження сум до Державного бюджету України.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача з урахуванням наданих заперечень відмовити у задоволені позовних вимог.

На підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь (, ОСОБА_1, 70, м. Курахове, Марїнський район, Донецька область, 85612) зареєстровано в якості юридичної особи з 21.01.2004 року, номер запису: 1 000687.(а.с.48)

Перебуває на податковому обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.

Позивачем до податкового органу подано податкову декларацію, в якій самостійно визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2 873 083,00 грн та суму податкового кредиту у розмірі 14 288 877,00 грн ,з розрахунком коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість, довідкою про залишок суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, розрахунком суми бюджетного відшкодування, заявою про повернення суми бюджетного відшкодування, розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів,довідкою(Д6), заявою про відмову постачальника надати податкову накладну.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів відповідно до п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку даних позивача задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року. За результатами перевірки складено акт від 21.01.2015 року за № 11/28-03-39/32582387, яким встановлені порушення п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту за листопад 2014 року на суму ПДВ у розмірі 433 333,00 грн(а.с.72-85)

З урахуванням висновків акту перевірки, податковим органом було винесено спірне податкове повідомлення - рішення №/311/10/28-03-40 від 05.02.2015 року про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 433 333,00 грн по декларації за листопад 2014 року.(а.с.12)

27.02.2015 року підприємство звернулося до Міжрегіонального головного управління ДФС зі скаргою на податкове повідомленнярішення від 05 лютого 2015 року за № /311/10/28-03-40.(а.с.28-32)

Рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС про результати розгляду скарги № 10712/10/28-10-10-4-33 від 28.04.2015 року податкове повідомлення - рішення №/311/10/28-03-40 від 05.02.2015 року залишено без змін, скаргу підприємства без задоволення.

Крім того, 22.05.2015 року підприємство звернулося до Державної Фіскальної Служби України зі скаргою на податкове повідомленнярішення від 05 лютого 2015 року за № /311/10/28-03-40.(а.с.25-29)

Рішенням Державної Фіскальної Служби України про результати розгляду скарги від 27.07.2015 року №15634/6/99-99-10-01-04-25 податкове повідомленнярішення від 05 лютого 2015 року № /311/10/28-03-40 та рішення прийняте в результаті розгляду первинних скаргбуло залишено без змін, а скаргу підприємства без задоволення.(а.с.31-35)

В межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ДП Донецька залізниця.

Здійснення господарських операцій позивача з контрагентом підтверджуються наступними документами.

Судом встановлено, що між позивачем та ДП Донецька залізниця був укладений договір № 328 від 28.12.2011 року про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги з укладанням додаткових угод від 28.12.2011 року.

Факт оплати за отримані послуги підтверджується платіжними дорученнями банку, роздрукованими картками особового рахунку позивача, випискою по особовому рахунку позивача за 04.11.2014 року, відомостями з плати за користування вагонами, накопичувальними картками зборів за роботи (послуги) та штрафів, повязаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу).

Для формування податкового кредиту по вищевказаним операціям ДП Донецька залізниця були виписані позивачу податкові накладні.

Згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, законодавство, діюче на момент виникнення спірних правовідносин, надає платнику податків право на включення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних протягом року з дати складання податкової накладної.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що у разі не відображення даних податкової накладної в податкових зобовязаннях продавця, така податкова накладна не є податковим документом, що дає покупцю право на податковий кредит на підставі наступного.

Згідно п.п.201.9 ст.201 ПК України не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

При цьому, підприємства постачальники є платниками податку на додану вартість та не звільнені від сплати податку за рішенням суду.

Іншої норми, стосовно не надання покупцю товарів/послуг права на віднесення сум податку до податкового кредиту за наявності первинних бухгалтерських документів, які свідчать про фактичне здійснення господарських операцій, у тому числі податкові накладні, Податковий кодекс України не містить.

Оскільки, на підтвердження виконання договору з контрагентом позивачем до суду надані первинні бухгалтерські документи, які свідчать про фактичне здійснення даних господарських операцій, у тому числі податкові накладні, платіжні доручення, рахунки, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновку податкового органу щодо завищення підприємством податкового кредиту на суму ПДВ за листопад 2014 року в розмірі 433 333,00 грн, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою зобовязання та сумою податкового кредиту у розмірі 433 333,00 грн та заниження суми податку на додану вартість, яка полягає нарахуванню та сплачується до державного бюджету на суму 433 333,00 грн по взаємовідносинам з ДП Донецька залізниця.

Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у рішеннях по справах Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, Булвес АД проти Болгарії, позицій Верховного Суду України, Вищого адміністративного суду України, викладених в Інформаційному листі від 20.07.2010року № 1112/11/13-10 Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у звязку із порушенням податкової дисципліни його контрагентами.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що податкове повідомленнярішення № /311/10/28-03-40 від 05 лютого 2015 року про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року у розмірі 433 333,00 грн винесено безпідставно та необґрунтовано, у відповідності до чого є протиправним.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем по справі правомірність прийняття спірного податкового повідомлення рішення не доведена, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що зміст постанови має виходити з потреби захисту прав, свобод та інтересів позивача у цій сфері, у відповідності до чого встановивши, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку, є скасування спірного податкового повідомлення рішення.

У відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства судовий збір, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів № /311/10/28-03-40 від 05 лютого 2015 року про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року у розмірі 433 333,00 грн.

Стягнути з Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь (, ОСОБА_1, 70, м. Курахове, Марїнський район, Донецька область, 85612) судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.