Справа № К/9991/54799/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/54799/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» Рубіжанської міської ради Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2011 року в справі за позовом комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» Рубіжанської міської ради Луганської області до відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції про скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне підприємство» звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції від 15 квітня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 461,11 грн.

Вважаючи зазначену постанову незаконною, просило її скасувати, а також зупинити виконавче провадження №25930955 від 15 квітня 2011 року про стягнення з комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» Рубіжанської міської ради Луганської області виконавчого збору.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2011 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 грудня 2010 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-2739/10/1270, виданого 30 листопада 2010 року Луганським окружним адміністративним судом, про стягнення з комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» Рубіжанської міської ради Луганської області заборгованості з земельного податку в сумі 4 611,13 грн. Надано семиденний строк для добровільного виконання зобов'язання.

У зв'язку із несвоєчасним отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, 15 грудня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 27 грудня 2010 року.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції від 27 грудня 2010 року стягнуто з комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» виконавчий збір у розмірі 461,11 грн. у зв'язку з невиконанням рішення у строк, установлений для добровільного його виконання.

01 квітня 2011 року до відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції надійшла заява стягувача (об'єднаної державної податкової інспекції міста Рубіжне) про повернення виконавчого листа без подальшого виконання.

11 квітня 2011 року головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-2739/10/1270 у зв'язку з заявою стягувача та виведено постанову від 27 грудня 2010 року про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 15 квітня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови від 27 грудня 2010 року про стягнення з комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» виконавчого збору у сумі 461,11 грн. Надано семиденний строк для самостійного виконання рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову окружний суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця винесена на підставі постанови від 11 квітня 2011 року про виведення стягнення виконавчого збору в окреме провадження щодо виконання виконавчого листа про стягнення податкового боргу і яке було закінчено у зв'язку з заявою стягувача, а тому підстав для її скасування немає.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 46 Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено порядок стягнення виконавчого збору.

Згідно з вимогами частини першої та п'ятої даної статті у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Судами встановлено, що у встановлений строк для добровільного виконання - до 27 грудня 2010 року, вимоги боржником не були виконані, а тому відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, яка у встановленому законом порядку сторонами не оскаржувалась.

Відповідно до частини сьомої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що державним виконавцем 27 грудня 2010 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 461,11 грн. у зв'язку з невиконанням рішення у добровільному порядку, а постановою державного виконавця від 11 квітня 2011 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2739/10/1270, тому відповідачем правомірно та у встановлені строки винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, не сплаченого у добровільному порядку.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» Рубіжанської міської ради Луганської області залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін Я.Л. Іваненко М.Г. Кобилянський