Справа № 1318/978/2012
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/15304/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі № 1318/978/2012 за позовом ОСОБА_5 до Самбірської міської ради Львівської області, Виконавчого комітету Самбірської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_6 (в подальшому заміненого на правонаступника - ОСОБА_5) звернувся в суд з позовом до Самбірської міської ради Львівської області, Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, в якому просив: визнати незаконними та скасувати рішення Виконавчого комітету Самбірської міської ради від 15.09.1995 року «Про передачу в приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок» в частині припинення права користування земельною ділянкою загальною площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1; визнати незаконними та скасувати рішення Виконавчого комітету Самбірської міської ради від 18.12.2008 року №30 «Про погодження місця розташування земельних ділянок, надання дозволу на складання проектів відведення та ведення проектно-пошукових робіт» в частині зміни конфігурації земельної ділянки по АДРЕСА_1, м. Самбір, яка була закріплена за ним та визнання його належним землекористувачем земельної ділянки площею 3 819 кв.м., яка розташована за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 15 вересня 1995 року «Про передачу в приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок» в частині припинення ОСОБА_6 права користування земельною ділянкою площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1. Визнано незаконним рішення Самбірської міської ради №30 від 18 грудня 2008 року «Про погодження місця розташування земельних ділянок, надання дозволу на складання проектів відведення проектно-пошукових робіт» в частині зміни конфігурації земельної ділянки по АДРЕСА_1, м. Самбір, яка була закріплена за ОСОБА_6. Визнано ОСОБА_5 належним землекористувачем земельної ділянки площею 4 058 кв.м., яка розташована за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1, Львівської області.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року скасовано постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2013 року та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 15 вересня 1995 року №б/н «Про передачу в приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок» в частині припинення ОСОБА_6 права користування земельною ділянкою площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1 . Визнано незаконним та скасовано рішення Самбірської міської ради від 18 грудня 2008 року №30 «Про погодження місця розташування земельних ділянок, надання дозволу на складання проектів відведення проектно-пошукових робіт» в частині зміни конфігурації земельної ділянки по АДРЕСА_1, м. Самбір, яка була закріплена за ОСОБА_6. Провадження в частині позовних вимог щодо визнання ОСОБА_5 належним землекористувачем земельної ділянки загальною площею 3 819 кв.м., яка розташована за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1 - закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 15 вересня 1995 року №б/н «Про передачу у приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок», за результатами розгляду заяви ОСОБА_6, було вирішено: п.п. 1.29 припинити право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 4 058 кв.м.; п.п. 2.29 передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 у м. Самборі загальною площею 1 000 кв.м..

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданим на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради Львівської області від 15 вересня 1995 р. видно, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1 000 кв.м. в межах згідно з планом, яка розташована на території м. Самбора по АДРЕСА_1, Львівської області, для обслуговування житлового будинку.

Згідно п. 4 рішення Самбірської міської ради від 18 грудня 2008 року №30 «Про погодження місця розташування земельних ділянок, надання дозволу на складення проектів відведення та ведення проектно-пошукових робіт» змінено конфігурацію земельної ділянки по АДРЕСА_1, у м. Самборі, Львівської області.

Листом Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області від 03.08.2009 року №2086 підтверджується, що Держземінспекцією під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства при прийнятті рішень Самбірською міською радою з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель, встановлено що рішення від 18 грудня 2008 року №30, яким змінено конфігурацію земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка закріплена за ОСОБА_6, який згоди на її вилучення не давав, прийняте Самбірською міською радою з порушенням вимог земельного законодавства (ч. 1 ст. 151 ЗК України), оскільки вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувача. Голові Самбірської міської ради направлено клопотання про приведення у відповідність до вимог земельного законодавства рішення Самбірської міської ради від 18 грудня 2008 року №30.

Судами також встановлено, що постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2011 року у справі №2-а-491/2011 встановлено, що після передачі ОСОБА_6 у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га земельна ділянка площею 0,3819 га залишилася у його користуванні, оскільки вилучення даної земельної ділянки не було проведено органами державної влади у відповідності до ч. 2 ст. 149 ЗК України, яка передбачає, що вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень міських рад, відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ст.220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Щодо позовних вимог про визнання ОСОБА_5 належним користувачем земельної ділянки площею 3 819 кв.м., яка розташована за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що провадження в частині визнання ОСОБА_5 належним користувачем земельної ділянки підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позовні вимоги в цій частині випливають із встановлення факту, що мають юридичне значення, що належить розглядати в порядку Цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо решти позовних вимог, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій після дослідження Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 зроблено висновок, що з плану зовнішніх меж земельної ділянки видно, що земельна ділянка площею 3 819 кв.м., яка примикає до земельної ділянки площею 1 000 кв.м. і яка перебуває у власності ОСОБА_6, передана в землі запасу, а земельна ділянка площею 173 кв.м. відмежована червоною лінією.

Проте, судами не наведено належного обґрунтування такого висновку та не досліджено, якими документами підтверджується факт того, що земельна ділянка площею 3 819 кв.м., яка примикає до земельної ділянки площею 1 000 кв.м. перебуває у власності ОСОБА_6

Крім того, судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що вилучення земельної ділянки загальною площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1 проводилось без погодження із землекористувачем, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки така ділянка закріплена за гр. ОСОБА_6, який не давав дозволу на її вилучення, а тому вилучення такої земельної ділянки з постійного користування є незаконним.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що ділянка площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1 закріплена за гр. ОСОБА_6

Відповідно до ст..22 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Статтями 23, 24 Кодексу передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Відповідно до вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку правомірності дій відповідача щодо прийняття рішень про припинення права користування земельною ділянкою площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1 та про вилучення даної земельної ділянки, мав встановити, якими саме документами підтверджується право постійного користування позивача даною земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неповно встановлені фактичні обставини справи та допущені порушення норм процесуального права, які призвели до помилки при постановленні судового рішення, а також те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про доцільність скасування постановленого у справі рішення в частині задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 15 вересня 1995 року № б/н «Про передачу в приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок» в частині припинення ОСОБА_6 права користування земельною ділянкою площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1; визнання незаконним та скасування рішення Самбірської міської ради від 18 грудня 2008 року №30 «Про погодження місця розташування земельних ділянок, надання дозволу на складання проектів відведення проектно-пошукових робіт» в частині зміни конфігурації земельної ділянки по АДРЕСА_1, м. Самбір, яка була закріплена за ОСОБА_6 та направлення справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 157, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 15 вересня 1995 року № б/н «Про передачу в приватну власність та надання у власність, користування земельних ділянок» в частині припинення ОСОБА_6 права користування земельною ділянкою площею 4 058 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, АДРЕСА_1; визнання незаконним та скасування рішення Самбірської міської ради від 18 грудня 2008 року №30 «Про погодження місця розташування земельних ділянок, надання дозволу на складання проектів відведення проектно-пошукових робіт» в частині зміни конфігурації земельної ділянки по АДРЕСА_1, м. Самбір, яка була закріплена за ОСОБА_6 - скасувати та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: