Справа № 22а-9789/11
Суддя: Дряниця Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-9789/11 Головуючий у 1-й інстанції Щабельська Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Карнауха П.М.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 червня 2010 року апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на окрему ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 15 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про визнання неправомірних дій, стягнення недоплаченої соціальної допомоги дитині війни

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 15 червня 2010 року цивільний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Диканському районі Полтавської області щодо не нарахування позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі, встановленому ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2009 року по 31 травня 2010 року.

Зобовязано УПФУ в Диканському районі Полтавської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01 січня 2009 року по 31 травня 2010 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

Вирішено питання про судові витрати.

Окремою ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 15 червня 2010 року вказано на порушення закону працівниками управління Пенсійного фонду України Диканського району Полтавської області.

В апеляційній скарзі УПФУ в Диканському районі Полтавської області просить вищевказане рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврегульованість на законодавчому рівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що призвело до неправильного вирішення справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить скасувати окрему ухвалу місцевого суду як незаконну та таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, зазначає, що окрема ухвала суду була винесена необгрунтовано та з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дктини війни та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 01.01.2009року по 31.05.2010 року. При цьому, зазначені висновки суду грунтувались на тому, що в 2009 р. та в 2010 р. законодавцем дія положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не обмежувалась

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835-У1 від 26 грудня 2008 року, надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених бюджетними програмами.

Вказана стаття передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Такими чином, її дія не поширюється на спірні відносини, скільки розмір зазначених соціальних виплат відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» залежить до розміру мінімальної пенсії за віком.

На виконання вищевказаної норми Кабінетом міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії « дитина війни». Пунктом 8 постанови кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірах, встановлених вказаною постановою. Розмір підвищення до пенсії з 01 січня 2009 року цією постановою не визначений і змін стосовно цього питання у 2009 році у вказану постанову не вносилося.

Отже, стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2009 року по даний час є діючою у наступній редакції: « дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про необхідність задоволення даного позову та зобовязання відповідача провести перерахування та виплату позивачу підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.05.2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування окремої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає їх безпідставними виходячи з такого.

Згідно ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, постановляє окрему ухвалу і направляє її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Так, місцевим судом було встановлено, що позивач вже звертався із позовом до Диканського районного суду про визнання неправомірних дій, стягнення недоплаченої соціальної допомоги дитині війни, і постановою даного суду від 22 липня 2009 року, яка вступила в законну силу зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Тобто, незважаючи на те, що попереднім судовим рішенням вже були визнані дії УПФУ в Диканському районі Полтавської області незаконними, працівниками управління протягом всього 2009 року та січня-травня 2010 року грубо ігноруються вимоги вищевказаного закону

Враховуючи вище викладе, рішення суду слід вважати законним, обгрунтованим і таким, що скасуванню не підлягає. Не підлягає скасуванню і окрема ухвала, постановлена по справі.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області -залишити без задоволення.

Рішення та окрему ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 15 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

СУДДІ:/ підписи /

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1