Справа № 813/3864/14
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Справа № 876/3957/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2014 року в справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (тепер Державної архітектурно-будівельної інспекції України) до ОСОБА_2 про зобов'язання знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року Інспекція ДАБК у Львівській області звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання до вчинення дій. Позивач просив зобов'язати відповідачку за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_1.

Позивач посилався на те, що будівельні роботи відповідачкою виконувались без виготовленої та затвердженої проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ст.ст. 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 29 Закону України «Про планування та забудову території». Документи, які б засвідчували право власності або ж право користування земельною ділянкою, на якій здійснено будівництво, на момент перевірки не подано.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2014 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно збудовану - прибудову до існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутності будь-яких порушень у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм та державних стандартів при здійсненні нею реконструкції Ѕ частини житлового будинку без відповідної проектної документації та без права виконання будівельних робіт. В справі не встановлено доказів істотності порушення будівельних норм і правил, що було би підставою для знесення самовільної прибудови, тому висновок суду в частині зворотного є безпідставним.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що 03.06.2013р. посадовою особою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно із Порядком здійснення державного-архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_2 на об'єкті будівництва та реконструкції 1/2 частини житлового будинку на АДРЕСА_1 з прибудовою і надбудовою житлових приміщень.

Контролюючий орган встановив, що ОСОБА_2 - співвласник 1/2 частини житлового будинку, у період 2009-2010рр. здійснила виконання будівельних робіт з демонтажу частини будинку, яка належала даній особі та будівництво прибудови до житлового будинку на АДРЕСА_1 на місці демонтованої частини. Під час перевірки відповідачка не подала дозвільних документів та затвердженої і погодженої проектної документації, що зафіксовано в акті перевірки від 3.06.2013 року №48/06-з.

Того ж числа позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого згідно постанови від 4.06.2013 року відповідачка за ч.1 ст. 96 КУпАП була піддана штрафу в розмірі 238 грн.

Крім того, позивачем, 3.06.2013 року внесено відповідачці припис, яким зобов'язано ОСОБА_2 в 90-денний строк з дня отримання припису знести об'єкт самочинного будівництва - прибудову до існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1, яка збудована на місці демонтованої (старої) частини вказаного будинку.

Актом перевірки дотримання відповідачкою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 26.11.2013 року встановлено, що зазначений вище припис не виконано.

Задовольняючи вимоги позивача щодо зобов'язання позивачки вчинити зазначені в приписі дії, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги позивача відповідають нормам чинного законодавства, з чим колегія суддів погодитися не може.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Замовник відповідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" має право виконувати будівельні роботи після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу чи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Аналогічна норма передбачена п.п. 6 п. 5 Положення про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, згідно якого інспекція для виконання покладених на неї завдань має право у встановленому порядку видавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 41 Закону №3038-VI посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Вказана правова норма визначає вичерпний перелік приписів, які можуть видаватись інспекціями, серед яких не значиться припис про демонтаж об'єкту.

Отже, у відповідача немає прав, повноважень та компетенції щодо видачі припису про знесення самочинно зведеної прибудови, а лише є повноваження щодо видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, Законом №3038-VI чітко визначено, що після невиконання припису, позивач має право звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому, інспекція повинна надати докази того, що будівельні роботи, виконані відповідачкою, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а з огляду на приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - надати також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

В справі, що розглядається, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області заявила позовні вимоги про спонукання до вчинення дій та зобов'язання відповідачки за власний рахунок знести об'єкт самочинного будівництва - прибудову, що є фактичною вимогою про зобов'язання виконати припис. При цьому обрала неналежний спосіб захисту своїх прав. Тому в задоволенні такого позову слід відмовити.

Аналогічною є практика судів при вирішенні подібних справ (постанова Вищого адміністративного суду України від 23.04.2015 року в справі К/800/22069/14).

Суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові з викладених підстав.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2014 року в справі №813/3864/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою позивачу в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : Д.М. Старунський

А.І. Рибачук