Справа № 826/5515/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5515/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01 вересня 2015 року 12 год. 15 хв. № 826/5515/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Авіаком» до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Аблова Є.В. від 23 квітня 2015 року задоволено відповідну письмову заяву про самовідвід та відведено вказаного суддю від розгляду справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду та вирішення справи визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М.

Відповідною ухвалою суду справу прийнято до провадження та її призначено до розгляду у судовому засіданні, а також, відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідача його процесуальним правонаступником - державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач).

У ході нового судового розгляду справи представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року вбачається, що рішення судів попередніх інстанцій скасовано у зв’язку з тим, що необхідно провести аналіз умов договорів позивача з контрагентами, а також дослідити первинні бухгалтерські документи.

Враховуючи позицію, викладену в ухвалі суду касаційної інстанції від 24 березня 2015 року, судом у ході нового розгляду справи, у тому числі додатково, з’ясовано наступне.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження, вказане рішення залишено без змін.

В адміністративному позові та письмових поясненнях позивач зазначив, що відповідачем порушено норми чинного законодавства при складанні акту перевірки, оскільки викладені в ньому факти не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку, що, у свою чергу, є суб’єктивним припущенням перевіряючих.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій та правомірності формування сум податкового кредиту позивач зазначив, що надав усі первинні документи, які свідчать про правомірність ведення податкового та бухгалтерського обліку, що давало йому право формувати податковий кредит та заявляти суму на бюджетне відшкодування з ПДВ.

В запереченні проти позову та письмових поясненнях відповідач зазначив, що позивачем не доведено здійснення господарських операцій з контрагентами на реальний характер, не надано первинних документів, зокрема, довіреностей на отримання товару, доказів транспортування даного товару, доказів приймання на склад товару та обліку отриманого товару на складі, банківських виписок, доказів передання товарів зі складу, а також зазначив те, що надані первинні документи складені з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Із зазначеними висновками податкового органу щодо наявності підстав для зменшення позивачу заявленої суми бюджетного відшкодування з ПДВ суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, між позивачем (покупець) та ТОВ «Техностар» (постачальник) укладено договір №12/08 від 11.02.2008 року, за умовами якого покупець купує, а продавець продає авіаційний двигун ТВЗ-117ВМА серії 02. Загальна сума договору з ПДВ складає 3538032,00 грн.

Згідно додатку №1 до договору №12/08 від 11.02.2008 року, постачальник зобов'язувався поставити наступний товар: авіадвигун ТВЗ-117ВМА сер.02 №H78MT413328P3 (ремонтний) випуску 1984 року, наробітка СНЗ 1914 годин, кількість - 1 шт.; авіадвигун ТВЗ-117ВМА сер.02 №Н78МТ423096Р2 (ремонтний) випуску 1984 року, наробітка СНЗ 1744 годин, кількість - 1 шт. на загальну вартість 3538032,00 грн.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані відповідні документи, які містяться у матеріалах справи, а саме договір, додатки до договору, податкова накладна, видаткова накладна, платіжні доручення.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Енерготехноприлад» (продавець) укладено договір №17/08 від 24.03.2008 року, за умовами якого продавець приймає на себе зобов'язання поставити і передати у власність покупця майно, що вказане у додатках до договору. Покупець зобов'язується прийняти й оплатити вироби у порядку і на умовах передбачених договором та додатками до нього.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Енерготехноприлад» (продавець) укладено додаткову угоду №1 до договору №17/08 від 24.03.2008 року, згідно з якою, ТОВ «Енерготехноприлад» відступило право вимоги ТОВ «Сьомий Буд Трест».

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано договір, додатки до договору, додаткова угода, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «СпецАвіаКомплект» (продавець) укладено договір №20/08 від 23.04.2008 року, за умовами якого продавець приймає на себе зобов'язання поставити і передати у власність покупця майно, обумовлене у додатках, до нього, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити вироби у порядку і на умовах, передбачених договором та додатками до нього.

До договору №20/08 від 23.04.2008 підписано додатки №1-№6, згідно з якими, продавець зобов'язувався поставити позивачу запчастини до літаків.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано договір, додатки до договору, податкову накладну, видаткову накладну, платіжні доручення, товарно-транспортну накладну (далі - ТТН).

Між позивачем (покупець) та ТОВ «ПКП Інтер-Авіа» (продавець) укладено договори:

- №18/07 від 12.06.2007 року та додаток №8 від 17.01.2008 року до нього, згідно з яким, придбано насос-регулятор НР-3ВМ кількістю 3 шт. на загальну суму 181620,00 грн.;

- №35/08 від 22.07.2008 року та додаток до нього №7 від 10.11.2008 року, згідно з яким, реалізовано гідравлічний домкрат 1 к-т, проміжний редуктор 8А-1515-000 в кількості 2 шт., блоки радіостанції Ядро-1А в кількості 2 комплекти та згідно додатку №8 від 11.11.2008 року, реалізовано насоси-регулятори НР-3ВМ-Т в кількості 3 шт. та НР-3В в кількості 1 шт. та інші запасні частини до літаків на загальну суму 760884,00 грн., у т.ч. ПДВ 126814,00 грн.;

- №ДГ-01/09 від 19.01.2009 року та додатку №4 до нього від 31.03.2009 року, згідно з яким, реалізовано паливний бак №3 24-6113- 00 - 1 шт., паливний бак №4 24-6114-00 – 1 шт., паливний бак №5 24-6115-00 1 шт. (вартість поставки одиниці продукції без ПДВ 181655,00 грн.) на загальну суму 653958,00 грн. в т.ч. ПДВ 108993,00 грн.

На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано договори, додатки до договорів, податкові накладні, видаткові накладні, ТТФН, платіжні доручення.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «АЛП-ГРУП» (продавець) укладено договори:

- №13/09 від 14.04.2009 року. Згідно додатку №2 від 07.05.2009 року, реалізовано паливні баки (№3 24-6113-00 в кількості 1 шт., №4 24-6114-00 в кількості 1 шт., №5 24-615-00 в кількості 1 шт.) на загальну суму 741528,00 грн. в т. ч. ПДВ 123588,00 грн.;

- №15/09 від 12.05.2009 року та додатку №1 від 12.05.2009 року до нього, згідно з яким, реалізовано паливні баки (№3 24-6113-00 в кількості 1 шт., №4 24-6114- 00 в кількості 1 шт., №5 24-615-00 в кількості 1 шт.) на загальну суму 653958,00 грн., в т.ч. ПДВ 108993,00 грн.;

- №ДГ-13/09 від 14.04.2009 року, згідно з яким, реалізовано запчастини до літаків цивільної авіації на суму 696485,16 грн. в т.ч. ПДВ 116080,86 грн.;

- №ДГ-46/09 від 14.09.2009 року (додаток №1 до договору), згідно з яким, реалізовано запчастини до літаків цивільної авіації (хвостовий вал 8А-1516-000 в кількості 4 шт., вилка несучого гвинта 8- 1930-000 в кількості 1 шт., стабілізатор 8АТ-3100-00 в кількості 1 шт., хвостовий редуктор 246- 1517-00 кількості 1 шт., хвостова опора 8-4300-000 в кількості 3 шт., колесо гальмівне КТ-97-310- 1/2 в кількості 4 шт., проміжний редуктор 8А-1515-000 в кількості 2 шт., автомат перекосу 8- 1950-000 в кількості 2 шт., допоміжна силова установка АИ-9В в кількості 1 шт., автопілот АП- 34Б в кількості 2 шт., автомат захисту АЗП-А2 в кількості 5 шт., електрорегулятор ЗРД - ЗВМ в кількості 1 шт.) на суму 3673224,00 грн. в т.ч. ПДВ 612204,00 грн.;

- №ДГ-29/09 від 09.11.2009 року, згідно з яким, реалізовано запчастини до літаків цивільної авіації (скло оглядове, скло центральне, скло ліве, праве, курсова система, масло радіатори, сигналізатори, гальма, датчики кутової швидкості, насоси) на суму 718826,40 грн. в т.ч. ПДВ 119804,40 грн.;

- №ДГ-34/09 від 24.11.2009 року, згідно з яким, реалізовано запчастини до літаків цивільної авіації (струмознімач ТСВ36М313 в кількості 1 шт., насос-регулятор НР-3Вм в кількості 3 шт., колесо гальмівне КТ-97-310-1/2 в кількості 4 шт.) на суму 606864,00 грн. в т.ч. ПДВ 101144,00 грн.;

- №ДГ-36/09 від 01.12.2009 року, згідно з яким, реалізовано авіа майно (авіадвигун ТВЗ-117 ВМ в кількості 4 шт., ціна поставки без ПДВ - 1 065 000 грн.) на загальну суму 5112000,00 грн. в т.ч. ПДВ 852000,00 грн.;

- №ДГ-43/09 від 25.12.2009 року, згідно з яким, реалізовано авіа майно (індикатор ИТЭ-1 в кількості 4 шт., блок трансформаторів БТТ40БТ в кількості 2 шт., перетворювач СПО-9 в кількості 2 шт., болт шестигранний 8AT-1500-015 в кількості 2 шт.) на загальну суму 5379,00 грн. в т.ч. ПДВ 869,50 грн.

На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано договори, додатки до договорів, рахунок фактури, податкові накладні, видаткові накладні, ТТН, платіжні доручення.

Також на підтвердження зберігання придбаного товару та подальшого його використання позивачем надано суду: договір зберігання, акти виконаних робіт, акти надання послуг, платіжні доручення, що підтверджують факт оплати зберігання товару, оборотно-сальдову відомість по рахункам, копії вантажно-митних декларацій, що свідчать про експортування товарів, копії банківських виписок по надходженню валютних коштів за отриманий товар.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6 цього пункту).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої, згідно з п. п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. п. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з п. п. «а» пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. п. 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, аналіз реальності господарської діяльності позивача повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Суд встановив, що в матеріалах справи в повному об'ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Суд зазначає, що доказів того, що контрагенти позивача не мали права видавати податкові, видаткові накладні або що останні підписані не уповноваженими на те особами, відповідачем до суду не надавались.

З приводу недоліків ТТН, на які посилається відповідач, суд зазначає, що це є лише формальними порушеннями порядку заповнення такої накладної і не можуть бути підставою зняття з позивача бюджетного відшкодування з ПДВ, оскільки ТТН не є підставою для нарахування податкового кредиту. За таких обставин, зважаючи, що ТТН - це документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, суд вважає, що недоліки заповнення ТТН взагалі не мають значення для вирішення спору щодо наявності у позивача права на формування податкового кредиту та права на бюджетне відшкодування за наявності виданих податкових накладних та інших первинних документів, які підтверджують реальність виконання господарських операцій.

Слід зазначити, що ТТН є обов’язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення, а не договорами поставки. Також не є передумовою для визначення господарської компетенції господарюючого суб’єкта наявність або відсутність матеріально-технічної бази у контрагентів позивача.

Щодо посилання відповідача на відсутність деяких документів, визначених договорами (сертифікатів якості, рахунків, паспортів товару), як свідчення про безтоварність господарських операцій, слід зазначити, що в основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його зв’язку із господарською діяльністю платника податків, оскільки, як зазначалось вище, норми податкового законодавства пов’язують формування витрат та/або податкового кредиту із фактом придбання товарів чи послуг з метою використання у господарській діяльності.

Тобто, вирішальне значення має не те, про що сторони домовилися, а те, що вони вчинили, тобто не зміст зобов’язання, а його фактичне виконання.

Також судом не приймається до уваги посилання відповідача на базу даних «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», якою виявлено розбіжності між задекларованими податковими зобов’язаннями позивача та податковими зобов’язаннями контрагентів з огляду на наступне.

Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №266 від 18.04.2008 року (далі - Порядок).

Згідно п. п. 2.10.3 п. 2.10 Порядку, співставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією з інших джерел, а саме інформації кол. 2 розділу II Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, кол. 3 Розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ з даними Реєстру платників ПДВ здійснюється у складі автоматизованого контролю.

Відповідно до п. 2.14, п. 2.21, п. 4.15 Порядку, інформація податкової звітності з ПДВ, надіслана до центральної бази даних податкової звітності, у розрізі контрагентів підлягає співставленню засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України з метою виявлення платників ПДВ, якими занижено суму податкових зобов'язань або завищено суму податкового кредиту.

Підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в описовій частині акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС «Аудит». По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Якщо платником ПДВ (постачальником) до податкових зобов'язань включено суму ПДВ меншу, ніж контрагентом (отримувачем) до податкового кредиту, працівники підрозділу оподаткування юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (постачальник), та органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (отримувач), відповідно до п. 3 ст. 11, п. 3 ст. 11-1 Закону №509 звертаються в письмовій формі до таких платників ПДВ щодо одержання пояснень та їх документальних підтверджень (перелік документів, що затребується у платника ПДВ, передбачений п. 4.2 Порядку) з метою встановлення причин розбіжностей даних, що містяться у поданій ними податковій звітності з ПДВ, виявлених під час камеральної перевірки, та/або за результатами автоматизованого співставлення.

Отже, автоматизована система співставлення є довідковою інформацією для контролюючого органу, ані як не підставою для зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ позивачу.

Суд звертає увагу на позицію Європейського суду щодо порушеного питання, яке проілюстровано у рішеннях по справах за компанії «Інтерсплав» проти України, у справі за позовом компанії «Булвес» AД проти Болгарії та у справі за позовом компанії «Бізнес Суппорт Центр» проти Болгарії.

У зазначених справах Європейський суд дійшов висновку, що суб'єкт господарювання, який правомірно сформував податковий кредит з ПДВ при придбанні товарів, робіт, послуг, беззаперечно, має право на його відшкодування, оскільки це є його власністю. Держава, маючи інформацію про зловживання у зазначеній сфері, має всі законодавчі підстави для вжиття відповідних заходів щодо їх припинення. Суб'єкт господарювання не несе відповідальності за зобов'язаннями свого контрагента, якщо відсутні ознаки його участі у правопорушенні, оскільки у нього немає законодавчих підстав для здійснення контролю за правомірністю дій контрагента.

Підтримуючи правову позицію Європейського суду, Верховний Суд України у справі №21 170во10 за позовом ВАТ «Болградський виноробний завод» до органу ДПС про скасування податкових повідомлень- рішень дійшов висновку, що про необґрунтованість податкової вигоди суб'єкта господарювання можуть свідчити підтверджені доказами доводи державного податкового органу, зокрема про наявність таких обставин, як:

- неможливість реального здійснення платником податків операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути виробленим в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку;

- облік для цілей оподаткування тільки господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- відсутність первинних документів обліку.

У свою чергу, Вищий адміністративний суд України, деталізуючи позицію Верховного Суду України, у листі №742/11/13 11 дійшов висновку, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування ПДВ мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Отже, не мають правового значення доводи податкового органу щодо можливого порушення вимог чинного законодавства контрагентами позивача, оскільки породження негативних наслідків є саме для цих підприємств і не може впливати на право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ, оскільки останній виконав усі передбаченні законом умови щодо отримання такого відшкодування, та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

У матеріалах справи наявна довідка відповідача від 13.08.2012 року №155/15-/24258566, у якій зазначено, що згідно перевірки повноти визначення податкових зобов’язань з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведені взаєморозрахунків ТОВ «ВКП Інтер-Авіа», ТОВ «АЛП-Груп», ТОВ «Техностар» з позивачем за період із 01.01.2008 року по 31.12.2010 року не встановлено їх завищення або заниження. Також в довідці зазначено, що листом відповідача від 10.01.2012 року №149/9/23-509 вказано, що ТОВ «Енерготехноприлад» стан платника припинено, але не знято з обліку. Листом ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 23.12.2011 року зазначено, що ТОВ «Спецавіакомплект» стан платника - припинено, але не знято з обліку.

З вище викладеного вбачається, що дана довідка є ще одним підтвердженням правомірності декларування позивачем податкових зобов’язань та податкового кредиту за рахунок господарських операцій здійснених з контрагентами у перевіряємий період, а відтак доводи відповідача щодо виникнення розбіжностей між задекларованими сумами податкових зобов’язань позивача та податковими зобов’язаннями контрагента є хибними.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Авіаком" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

4. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Авіаком» (код ЄДРПОУ 24258565) здійснений ним судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (код ЄДРПОУ 39669867).

Копію постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин