Справа № 826/13394/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління державної фіскальної служби у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління державної фіскальної служби у м.Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА», в якому просила суд стягнути заборгованість:

- з податку на додану вартість у розмірі - 1 646 803.11 грн. на бюджетний рахунок №0011 (одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 14010100); м. Києва, код одержувача 37984978, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019.

- з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі - 1512322, 00 грн. на бюджетний рахунок №0011 (одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 11021000).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано не вірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» (далі - Товариство) перебуває на податковому обліку в ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків.

На підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), постанови СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві від 31.03.2014р. та відповідно до наказу, виданого Начальником ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві №110 від 16.04.2014р. - ОСОБА_3 - заступником начальника відділу спеціальних перевірок управління податкового аудиту ДШ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Адверт. УА» () з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість, податку на прибуток підприємства та інших обов'язкових платежів при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Старксервіс» () за період з 01.01.2012р. по 28.02.2014р.

Відповідно до висновків, наведених в Акті, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Адверт.УА»: п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит з податку на додану вартість, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду в розмірі 1 322 035,00 грн., в тому числі за січень 2013р. в розмірі 51 425,00грн., за лютий 2013р. в розмірі 69 673,00 грн., за березень 2013р. в розмірі 84 280,00 грн., за квітень 2013р. в розмірі 110 592 грн., за травень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за червень 2013р. в розмірі 109 210,00 грн., за липень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за серпень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за вересень 2013р. в розмірі 110 592,00 грн., за жовтень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за листопад 2013р. в розмірі 110 592,00 грн.,за грудень 2013р. в розмірі 125 706,00 грн., за січень 2014р. в розмірі 109 993,00 грн.; п. 138.2. ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств за 2013 рік в розмірі 1 255 933,00 грн.

Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що операції між позивачем та ТОВ «СТАРКСЕРВІС» є нереальними, а укладений договір про надання послуг є нікчемним, а отже ТОВ "Адверт.УА" протиправно віднесло до складу податкового кредиту та валових витрат підприємства суми за операціями із зазначеним контрагентом.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Адверт.УА» звернулося до суду в вимогою про їх скасування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року в адміністративній справі № 826/17060/14 в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» відмолено повністю.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Положеннями ст. 254 КАС України визначено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У відповідності до положень ст. КАС України рішення в адміністративній справі № 826/17060/14 набрало законної сили 09 лютого 2015 року.

Оскільки ці зобов'язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк, то вони перетворилися на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Тобто, у відповідача наявний податкового борг згідно самостійно поданої декларації з податку на додану вартість від 18 березня 2015 року № .

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано на адресу позивача податкову декларацію з податку на додану вартість від 18 березня 2015 року № , якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 345839,00 грн.

Відповідач в наданих письмових запереченнях стверджує про відсутність вказаної суми заборгованості, на підтвердження чого надав копію платіжного доручення № 660 від 27 березня 2015 року.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Згідно наданих позивачем письмових пояснень, підтверджених уточненими розрахунком заборгованості, відповідач дійсно сплатив грошове зобов'язання в розмірі 345839 грн., яке визначене податкової декларацією з податку на додану вартість від 18 березня 2015 року № .

Проте з цього приводу колегія суддів зауважує, що у відповідності до вимог п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

На виконання вимог п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України позивачем автоматично зараховано суму 345839 грн. в погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного відповідачем.

Крім того, відповідачу у відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в розмірі 3411,01 грн.

Статтею 56 Податкового кодексу України передбачений порядок оскарження в адміністративному чи судовому порядку рішень, винесених контролюючим органом у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Позивач скористався наданим йому правом та оскаржив податкові повідомлення-рішення від 30 травня 2014 року № та № . На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України позивачем направлено на юридичну адресу відповідача податкову вимогу від 23 березня 2015 року № 7287-25 та рішення про опис майна у податкову заставу № 1052/26-59-25-01-14, отримані відповідачем 22 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Положеннями Податкового кодексу України не передбачено направлення податкової вимоги на кожну нову суму податкового боргу. Виставлення нової податкової вимоги на нову суму податкового боргу можливе лише після відкликання попередньої податкової вимоги за наявності підстав, передбачених ст.60 Податкового кодексу України.

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому грошові зобов'язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Органами стягнення згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається відповідач не можуть бути підставою для звільнення від покладеного обов'язку по сплаті податкового боргу.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.