Справа № 2а-10080/11/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 р. № 2а-10080/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Гойни Є.А.,

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2, згідно довіреності,

представника відповідача ОСОБА_3, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Залізничному районі м. Львова про визнання нечинним (відкликаним) рішення, -

ВСТАНОВИВ:

фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача УПФ в Залізничному районі м. Львова - визнати, що з прийняттям 4 серпня 2009 року вимоги про сплату недоїмки № Ф-1315 рішення про застосування фінансової санкції № 512 від 12 серпня 2008 року вважається відкликаним і нечинним.

В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, а саме просила суд визнати нечинним (відкликаним) рішення про застосування фінансової санкції № 512 від 12.08.2008 року з 04.08.2009 року в звязку з прийняттям 04.08.2009 року вимоги про сплату недоїмки № Ф-1315.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що не отримала належної відповіді на звернення до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова від 12.01.2011 року, а саме, їй не було розяснено чи втратило чинність рішення про застосування фінансової санкції № 512 від 12.08.2008 року в звязку із прийняттям 04.08.2009 року вимоги про сплату недоїмки № Ф-1315. Оскільки Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено, що суми пені та штрафів можуть бути включені до вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування цих фінансових санкцій повязано з виникненням та сплатою недоїмки. Механізм втрати чинності вимог закріплено також і в постанові Пенсійного фонду № 21-1 про прийняття Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованим особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю. Просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях від 21.10.2011 року. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. Заперечення позову мотивувала тим, що станом на 04.08.2009 року, тобто день прийняття вимоги про сплату недоїмки № Ф-1315, заборгованість СПД ФО ОСОБА_1 перед Пенсійним фондом по фінансовій санкції згідно рішення № 512 від 12.08.2008 року погашена не була. Станом на 11.01.2011 року вказана сума фінансових санкцій зарахована шляхом перерозподілу сплачених поточних сум, про що позивача було повідомлено. Додатково зазначає, що рішення № 512 від 12.08.2008 року на даний час не може бути відкликаним, оскільки вимога про сплату недоїмки № Ф-1315, яка була винесена з урахуванням рішення № 512, на даний час оскаржується в судовому порядку.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом було досліджено докази, наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні було встановлено, що управлінням ПФУ в Залізничному районі м. Львова було проведено позапланову перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати зобовязань зі збору та страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та достовірності даних персоніфікованого обліку у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування фізичної особи підприємця ОСОБА_1, про що складно відповідний акт від 31.07.2008 року № 32. Даним актом встановлено, що страхувальником не проводилося нарахування страхових внесків в сумі 4439,84 грн. за період з липня 2004 року по грудень 2004 року, а також з червня 2005 року по січень 2008 року.

За результатами перевірки управлінням прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків від 12.08.2008 року № 512 в розмірі 5030,54 грн. Крім того, на підставі вказаного акта перевірки УПФ в Залізничному районі м. Львова було виставлено ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу від 31.07.2008 р. № Ф-1405.

Позивач ОСОБА_1 дані рішення та вимогу оскаржувала в адміністративному порядку. Однак вони були залишені без змін, а скарги без задоволення.

На підставі рішення № 512 від 12.08.2008 року 04.08.2009 року управлінням виставлена фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 вимога про сплату боргу № Ф-1315.

В судовому засіданні встановлено, що єдиною підставою для оскарження рішення № 512 від 12.08.2008 року є той факт, що, на думку позивачки, рішення стало нечинним і повинно бути відкликано в зв'язку з прийняттям 04.08.2009 року вимоги про сплату недоїмки № Ф-1315, в яку увійшли суми фінансових санкцій по рішенню № 512. Підстава застосування фінансових санкцій, їх розмір, порядок застосування позивачкою в судовому засіданні не оспорюються.

Згідно ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, в судовому засіданні підлягає доказуванню лише той факт, чи вважається рішення № 512 від 12.08.2008 року відкликаним в зв'язку з прийняттям 04.08.2009 року вимоги про сплату недоїмки № Ф-1315, в яку увійшли суми фінансових санкцій по рішенню № 512.

Згідно ч.3 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№1058-15 від 09.07.2003 року (в редакції, що діяла на момент винесення спірного рішення), територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до п.8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (надалі Інструкція № 21-1), органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків;

б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадку "а" вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки.

У випадку "б" вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу

Згідно ч. 13 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»рішення приймається одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми недоїмки, незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

Відповідно до ч.14 ст. 106 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Крім того, відповідно до п. 9.1 Інструкції № 21-1, до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яке контролюється органами Пенсійного фонду, застосовуються фінансові санкції відповідно до Закону.

Пунктом 9.3.4 Інструкції № 21-1 встановлено, що за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми. При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 16 цієї Інструкції. Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки, акт звірки та розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.14 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»суми пені та штрафів можуть бути включені до вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування цих фінансових санкцій пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Таким чином, оскільки за наслідками перевірки позивачу було донараховано страхові внески, суми фінансових санкцій, пов'язані з виникненням недоїмки, були включені до вимоги від 04.08.2009 року № Ф-1315.

Позивач, мотивуючи свої позовні вимоги, не вірно трактує поняття "рішення органу Пенсійного фонду" та "вимога органу Пенсійного фонду, яка виставляється при наявності недоїмки", ототожнюючи ці два документи. Однак, з аналізу вищенаведених норм як Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», так і Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України вбачається, що за своєю правовою природою рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органами Пенсійного фонду України сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків та вимога про сплату боргу є різними документами, з різними підставами складання, змістом, порядком оскарження.

Так, наприклад, п. 8.6 Інструкції № 21-1 передбачено можливості відкликання вимоги, а саме, вимога вважається відкликаною, якщо: а) сума боргу самостійно погашається страхувальником; б) орган Пенсійного фонду скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу внаслідок її узгодження або оскарження; в) вимога органу Пенсійного фонду про сплату боргу скасовується чи змінюється судом (господарським судом); г) борг списується у випадках, передбачених статтею 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; ґ) є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу, що зазначені у вимозі. Рішення ж про застосування фінансової санкції відкликаним не може бути згідно чинного на момент його винесення законодавства.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач в судовому засіданні подав довідку №12854/04-40 від 27.09.2011 року про стан заборгованості СПД ФО ОСОБА_1 перед Пенсійним фондом, в якій зазначено, що заборгованість по фінансовій санкції згідно рішення № 512 від 12.08.2008 року відсутня, оскільки зарахована шляхом перерозподілу сплачених поточних сум, про що позивачу надіслано повідомлення від 11.01.2011 року №10 за формою згідно з додатком 22 Інструкції № 21-1.

Право на таких перерозподіл передбачено п. 10.11 Інструкції № 21-1, в якій зазначено, що у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. При цьому протягом п'яти робочих днів після закінчення базового звітного місяця орган Пенсійного фонду складає повідомлення, в якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 цієї Інструкції, яке надсилається (вручається) такому платнику. При цьому корінець повідомлення залишається в органі Пенсійного фонду.

Повідомлення вважається надісланим (врученим) платнику, якщо його передано посадовій особі юридичної особи або фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності, адвокату, приватному нотаріусу під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Дата відправлення проставляється на корінці повідомлення.

Факт отримання повідомлення від 11.01.2011 року № 10 позивачкою не заперечується, а її твердження про неналежну форму повідомлення спростовується матеріалами справи.

Додатково щодо чинності рішення № 512 суд вказує на ту обставину, що вимога від 04.08.2009 року про сплату недоїмки № Ф-1315, у яку увійшло спірне рішення, оскаржується в судовому порядку, що не заперечується сторонами і підтверджується наявними матеріалами справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги є необґрунтованими, позивачкою не доведено факту порушення її прав, свобод та інтересів. А, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно приписів ст. 94 КАС України, судовий збір у цій справі стягувати не належить.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69-71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку строки, передбачені ст.ст. 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 05.11.2011 року.

Суддя Потабенко В.А.

З оригіналом згідно

Суддя Потабенко В.А.