Справа № 8117/10/1070
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2010 року 8117/10/1070

Колегія суддів Київського окружного адміністративного суду у складі головуючого - судді Лисенко В.І., суддів Волкова A.C., Харченко С.В., при секретарі Мазуренко О.В. за участю представників позивача ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Державного комітету України з питань регуляторної політики та

підприємництва

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва про визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача, зобовязання Голову Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва надати відповіді по суті на скарги позивача від 27.04.2010, 16.08.2010 та 28.08.2010, зобовязання Голову Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, повідомити позивача про день та час розгляду скарги від 28.08.2010 на дії посадових осіб та здійснити розгляд скарги в присутності позивача.

У ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вирішення по суті поставлених питань в зверненні від 27.04.2010; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому відповіді на звернення від 27.04.2010, від 16.08.2010, від 28.08.2010 у строк, передбачений статтею 20 Закону України від 02.10.1996 №393/96 ВР «Про звернення громадян»; визнати протиправною бездіяльність голови Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва ОСОБА_4 щодо розгляду скарг позивача від 16.08.2010 та 28.08.2010 на дії та бездіяльність посадових осіб Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва; зобов'язати голову Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва розглянути звернення позивача від 27.04.2010 на дії державного реєстратора Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації ОСОБА_5, від 16.08.2010 на бездіяльність посадових осіб відповідача, від 28.08.2010 на дії посадових осіб відповідача, перевірити викладені в скаргах факти, прийняти рішення, а про результати розгляду повідомити позивача; зобовязати відповідача розглянути скаргу від 28.08.2010 на дії посадових осіб відповідача у присутності позивача та надати йому для ознайомлення матеріали перевірки на скаргу від 27.04.2010 на дії державного реєстратора Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.04.2010 ним, на адресу відповідача було подано скаргу на неправомірні дії державного реєстратора Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації. Проте, відповідачем не розглянуто по суті скаргу, безпідставно відмовлено в ознайомленні з матеріалами перевірки та не вжито заходів для розгляду скарг в його присутності.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд адміністративний позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав. Його представники у судовому засіданні зазначили, що на виконання розгляду скарги позивача відповідачем проведено перевірку реєстраційних дій державного реєстратора Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про що було повідомлено позивача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

27 квітня 2010 року позивач звернувся до Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва зі скаргою на дії державного реєстратора Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6 (вх. 6736/0/1-10 від 28.04.2010).

17 червня 2010 року позивач, не отримавши відповіді на своє звернення, повторно звернувся з листом до відповідача, в якому просив надати відповідь на його скаргу від 27.04.2010.

На зазначений лист заявнику надано відповідь листом від 17.06.2010 № 7724, в якому повідомлялось, що відповідачем організовано перевірку державного реєстратора щодо дотримання ним вимог чинного законодавства та зазначено, що після опрацювання матеріалів перевірки позивача буде повідомлено про її результати.

16 серпня 2010 року позивачем на імя голови Державного комітету України з питань

регуляторної політики та підприємництва позивачем подано скаргу на бездіяльність посадових осіб відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 27.04.2010 та проханням надати для ознайомлення матеріали проведення перевірки.

28 серпня 2010 року позивач звернувся з повторною скаргою на бездіяльність посадових осіб відповідача щодо ненадання відповіді на скарги від 27.04.2010, 17.06.2010 та з клопотанням надати для ознайомлення матеріали проведення перевірки за результатом розгляду первинної скарги та розглянути скаргу від 28.08.2010 в його присутності.

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі скарги ОСОБА_1 відповідачем, відповідно до Положення про порядок здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців затвердженого наказом Держкомпідприємництва від 13.05.2008 № 54 (далі - Положення) видано наказ від 01.06.2010 № 180 «Про створення комісії для проведення позапланової перевірки», про що повідомлено позивача листом від 17.06.2010 № 77224. 20 серпня 2010 року на адресу позивача надійшов лист, яким повідомлено позивача про результати розгляду скарги. Однак, позивач вважає, що надана відповідь є необгрунтованою та неповною.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону від 02.10.1996 №393/96 ВР «Про звернення громадян»

громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого

самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 7 цього Закону звернення, оформлені належним чином і подані у

встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.,

Згідно зі статтею 15 зазначеного Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ.

організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить,

розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх. перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно, до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян/ про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обовязки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні) доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно зі статтею 18 цього Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації , посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Відповідно до статті 19 цього Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 цього Закону встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установі . організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Таким чином, з аналізу вказаних норм Закону України від 02.10.1996 №393/96 ВР вбачається, що звернення громадян розглядаються в місячний термін, однак загальний термін вирішення питань, порушених зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів. Також вказано, що заявник має право брати участь у перевірці поданої скарги, знайомитися з матеріалами перевірки та бути присутнім при її розгляді.

У судовому засіданні позивач пояснив, що на неодноразові його звернення до відповідача з проханням надати для ознайомлення матеріали перевірки та особисто бути присутнім при розгляді скарги, йому було відмовлено посадовими особами відповідача.

У ході судового розгляду справи, відповідач надав суду та позивачу копію відповіді від 05.10.2010 №12600 при розгляді скарги, в якій зазначено, що керівництву Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації рекомендовано притягнути державного реєстратора ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності, однак, доказів про надсилання даної відповіді на адресу позі а не надав.

Таким чином, судом встановлено, що мали місце неправомірні дії відповідача, що виявились у порушенні ним встановленого статтею 18 та 19 Закону від 02.10.1996 №393/96 ВР порядку та строку розгляду звернення позивача.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірних дій відповідача, що виявились у не наданні відповіді ОСОБА_1 на його скарги від 27.04.2010, 17.06.2010, 16.08.2010, 28.08.2010 у порядку і строк, передбачені чинним законодавством, підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо

не вирішення по суті поставлених питань в зверненні від 27.04.2010, зобов'язати голову

Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.04.2010 на дії державного реєстратора Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6, від 16.08.2010 та 28.08.2010 на дії та бездіяльність посадових перевірити викладені в скаргах факти, прийнятирішення, а про результати розгляду повідомити ОСОБА_1; зобов'язати відповідача розглянути скаргу від 28.08.2010 на дії постових осіб відповідача у присутності позивача та надати йому для ознайомлення матеріали перевірки на скаргу від 27.04.2010 на дії державного реєстратора Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки відповідачем все-таки було розглянуто первинну скаргу позивача та вручено йому копію відповіді у судовому засіданні.

Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення з Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва державного мита у розмірі 3, 40 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що згідно статті 4 Декрету відповідач звільнений від сплати державного мита, суд дійшов висновку про можливість стягнення з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 1, 70 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 172, 177, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, що виявились у не наданні відповіді ОСОБА_1 на його скарги (звернення) від 27.04.2010, 17.06.2010, 16.08.2010, 28.08.2010 у порядку і строк, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 (одна) грн.70 коп.

Головуючий - суддя Лисенко В.І.

Судді: Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 25 листопада 2010 р.