Справа № 807/3720/14
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 р. Справа № 876/1583/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

04.12.2014 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2014 року №.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 р. позовні вимоги задоволено, оскільки суд погодився з доводами позивача.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Мукачівська ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області. Апелянт по справі просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, а саме те, що визначальним фактором для формування податкового кредиту суб'єктами господарювання - фізичними особами, зареєстрованими платниками податку на додану вартість, при ввезенні на митну територію України основних засобів є, як і для платників податку на додану вартість - юридичних осіб, взяття на облік такого майна в якості основних фондів та подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Закарпатській області була проведена документальна невиїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за березень 2014 року, що виникло в результаті декларування від'ємного значення за лютий 2014 року.

За результатом проведеної перевірки складено Акт від 07.11.2014 року №23/9994 та встановлено порушення позивачем п.198.3 ст.198., п. 199.1 ст.199, п. 200.1 ст. 200 розділу V ПК України, в результаті чого зменшено податковий кредит на загальну суму 253016 грн, в тому числі за березень 2014 року 252490 грн, за квітень 2014 року 526 грн; зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2014 року на 291 грн; зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2014 року на суму 251198 грн; зменшено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду поточного звітного періоду за квітень 2014 року на суму 526 грн.

У відповідності до прийнятого за наслідками проведеної перевірки податкового повідомлення-рішення від 20.11.2014 року за №, позивачеві зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість за березень 2014 року на 1292 грн і застосовано штрафну (фінансову) санкцію розміром 646 грн, та одночасно зменшено розмір від'ємного значення ПДВ за квітень 2014 року на 250103 грн і застосовано штрафну (фінансову) санкцію розміром 125697,50 грн.

На формування наведеного порушення мало вплив проведення операцій з купівлі транспортного засобу в березні 2014 року, а саме: позивачем включено до складу податкового кредиту в березні 2014 року суму ПДВ сплачену у зв'язку з придбанням напівпричепу KOGEL SN24Р90/1110 та тягача сідельного, двомісного, марки DAF, модель FТ ХF105.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.1 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок №1388) цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п.2 Порядку №1388 він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції МВС лише за юридичними та фізичними особами.

Таким чином, реєстрації транспортних засобів за фізичною особою-підприємцем законодавством не передбачено.

12.03.1997 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради Закарпатської області зареєстровано позивача, як фізичну особу-підприємця, а 30.08.2007 року отримав Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Фактичним видом господарської діяльності позивача є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, а також, вантажний автомобільний транспорт. Таким чином, основним видом господарської діяльності позивача є надання послуг з вантажних перевезень і цього не заперечує сторона відповідача.

Згідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість мас право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п.198.1 ст198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Як встановлено п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідності до Договору купівлі-продажу від 28.01.2014 року №2014-131/01 ОСОБА_1 придбав у ТОВ "Когель Україна" від 28.01.2014 року №2014-131/01 напівпричіп KOGEL SN24Р90/1110, рік випуску 2014 рік.

Факти передачі позивачеві придбаного напівпричіпа KOGEL SN24Р90/1110, рік випуску 2014 рік підтверджується Накладною за №87 від 18.03.2014 року та Актом прийому-передачі транспортного засобу від 18.03.2014 року.

Підтвердженням оплати придбаного напівпричіпа слугують наявні в матеріалах справи платіжні доручення №1477 від 28.01.2014 року, №1494 від 31.01.2014 року, №1548 від 19.02.2014 року, №1594 від 27.02.2014 року.

У зв'язку з придбанням позивачем напівпричіпа KOGEL SN24Р90/111, рік випуску 2014 рік, продавцем виписані податкові накладні, а саме: від 28.01.2014 року №32 на суму ПДВ - 10865,26 грн, від 31.01.2014 року №41 на суму ПДВ - 105,62 грн, від 19.02.2014 року №45 на суму ПДВ - 6666,67 грн, від 27.02.2014 року №51 на суму ПДВ - 45213,21 грн.

Позивачем було отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме: напівпричіпа KOGEL SN24Р90/1110, рік випуску 2014 рік.

Сплачений позивачем, у зв'язку з придбанням транспортного засобу податок на додану вартість був включений до складу податкового кредиту.

Одночасно позивачем придбано від нерезидента «ОСОБА_2В.» (м. Роггель, Нідерланди) тягач сідельний, двомісний, марки DAF, модель FТ ХF105 тип: FТХF105.460, рік випуску 2014 рік, що підтверджується контрактом №UА/_1/1х105ХF/27.01.14ІВ від 27.01.2014 року та специфікацією №UА//1х105ХF/27.01.14ІВ.

Факт ввезення на територію України придбаного позивачем тягача сідельного, двомісного, марки DAF, моделі FТ ХF105 підтверджується вантажно-митною декларацією №305090000/2014/004038 від 17.03.2014 року.

Оплата позивачем ціни придбаного тягача сідельного, двомісного, марки DAF, моделі FТ ХF105 підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №3 від 27.01.2014 року.

Факт сплати позивачем ПДВ, у зв'язку з придбанням тягача сідельного, двомісного, марки DAF, моделі FТ ХF105, підтверджено платіжними дорученнями №1645 від 14.03.2014 року та №1648 від 17.03.2014 року.

Позивачем отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме: тягача сідельного, двомісного, марки DAF, моделі FТ ХF105 тип: FТХF105.460, рік випуску 2014 рік.

Відповідно до ч.1 ст.320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

У відповідності ч. 1 ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Сторонами не заперечується, що позивачем правомірно набуто право власності на напівпричіп KOGEL SN24Р90/1110 та на тягач сідельний, двомісний, марки DAF, модель FТ ХF105, а відтак, у відповідності до ч.1 ст. 320 ЦК України останній має право використовувати дані транспортні засоби у підприємницькій діяльності, у тому числі в частині, що регулює порядок формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування.

Підтвердженням того, що вказані транспортні засоби використовуються позивачем в господарській діяльності стверджується і актом перевірки від 07.11.2014 року, де зазначено, що позивач в березні 2014 року проводив розподіл загальної суми податкового кредиту з ПДВ сформованого за рахунок придбання транспортного засобу, який використовувався для здійснення господарської діяльності.

Також доказами використання позивачем в господарській діяльності придбаних транспортних засобів є наявні в матеріалах справи Рахунки та Акти виконаних робіт.

Одночасно необхідно погодитись з тим, що при формуванні податкового кредиту за березень 2014 року податок на додану вартість, сплачений в ціні придбаних транспортних засобів, правомірно віднесений позивачем до податкового кредиту вказаного періоду, без застосування коефіцієнту (частки) розрахованого як частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (72,33%), звертаючи при цьому увагу на таке.

У відповідності до п.199.4 ст. 199 ПК України платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, перерахунок частки здійснюється виходячи з фактичних обсягів оподатковуваних та неоподатковуваних операцій, проведених з початку поточного року до дати зняття з обліку.

Придбані позивачем в березні 2014 року транспортні засоби не використовувалися в березні 2014 року в неоподатковуваних операціях, а використовувались лише в оподатковуваних, відтак посилання відповідача на норму п.199.1 ст.199 ПК України як на правову підставу для обґрунтування необхідності застосування частки розміром 72,33% при формування податкового кредиту за березень 2014 року є безпідставним.

Згідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 р. у справі № 807/3720/14 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_3