Справа № 2а-377/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 р. Справа № 27485/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 міжрайонного прокурора на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 12.06.2009р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 міжрайонного прокурора до ОСОБА_1 міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео-Космос», про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 12.06.2009р. закрито в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 міжрайонного прокурора до ОСОБА_1 міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео-Космос», про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, у звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.40).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1 міжрайонний прокурор, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного закриття провадження у адміністративній справі (а.с.41).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при прийнятті рішення про закриття провадження у справі судом не враховані положення п.2 постанови Пленуму ВАС України від 06.03.2008р., відповідно до яких у розглядуваному спорі прокурор після відхилення протесту на рішення органу місцевого самоврядування діє як позивач; в розглядуваних відносинах ОСОБА_1 міська рада діє як субєкт владних повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом розглядуваних правовідносин предметом розглядуваного спору є право третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео-Космос» на отримання в оренду у встановленому законом порядку земельної ділянки площею 3395 кв.м на вул.Трускавецькій, 20 в м.Дрогобичі Львівської обл., що була виділена останньому на підставі спірного рішення ОСОБА_1 міської ради, при цьому остання як власник землі розпорядилася своїми повноваженнями щодо землі територіальної громади. Тобто, між сторонами існує спір про право, оскільки заявлені вимоги не носять публічно-правового характеру, що виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Між тим, вказаний висновок суду першої інстанції слід вважати хибним і неправильним, виходячи з наступного.

Із змісту заявленого позову убачається, що ОСОБА_1 міжрайонний прокурор просить визнати незаконним п.1.12 рішення ОСОБА_1 міської ради № 714 від 30.10.2008р. «Про погодження місця розташування обєкта та надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування було прийнято після винесення ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 25.06.2008р. про вжиття заходів забезпечення позову, якою заборонено відповідачу вчиняти дії, повязані з передачею в оренду або приватну власність земельних ділянок, розміщених по вул.Трускавецькій, 10, 12, 20, 32 в м.Дрогобичі, а також видавати правовстановлюючі документи на них.

Окрім цього, позивачем був внесений протест № 29 д/3-08 від 05.12.2008р. на вказане рішення міської ради, який був відхилений відповідачем відповідно до листа № 3-32/617 від 03.02.2009р.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз заявленого позову свідчить, що прокурор оскаржує рішення органу місцевого самоврядування в сфері земельних відносин, згідно якого погоджено місце розташування обєкту та надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме третій особі Товариству з обмеженою відповідальністю «Нео-Космос» площею 3395 кв.м на вул.Трускавецькій, 20 в м.Дрогобичі Львівської обл. для обслуговування нежитлової будівлі, облаштування дитячого майданчика та заїзду (а.с.22).

Правовою підставою звернення до суду із позовом позивач вказує ч.4 ст.21 Закону України «Про прокуратуру», згідно якої у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним.

Таким чином, предметом розглядуваного спору фактично є оскарження рішення органу місцевого самоврядування, яке прийнято, як вважає прокурор, з порушенням закону та всупереч вжитих заходів забезпечення позову.

Із матеріалів справи не вбачається зв'язок вказаних вимог із наявністю спору про право власності або користування земельною ділянкою, оскільки спір торкається правомірності прийнятого рішення органу місцевого самоврядування, який у розглядуваних відносинах виступає субєктом владних повноважень.

В обґрунтування наведеного додатково колегія суддів враховує й те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі № 1-6/2010 положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки по справі фактично оскаржуються рішення органу місцевого самоврядування, який у спірних відносинах виступає як субєкт владних повноважень, із змісту заявленого позову та характеру спірних правовідносин не вбачаються ознаки спору про право, тому розглядуваний спір належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на продовження розгляду в іншому складі суду.

При цьому суду слід також врахуванням вимоги ст.ст.18, 19 КАС України щодо предметної підсудності розглядуваного позову, оскільки відповідно до п.2 постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» згідно з частинами першою та четвертою ст.21 Закону України «Про прокуратуру» протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним.

У цьому випадку прокурор у адміністративній справі може бути позивачем і не повинен визначати орган чи особу, в інтересах якої він звертається до суду з позовною заявою.

Керуючись ст.28, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 міжрайонного прокурора задоволити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 12.06.2009р. про закриття провадження в адміністративній справі № 2а-377/09/1306 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду справи в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_2