Справа № 2а-6375/08/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 р. Справа № 24524/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Каралюса В.М.

Суддів Олендера І.Я. , Улицького В.З.

при секретарі судового засідання Корчинська О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2010 року про відмову у задоволенні заяви про роз»яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області про нарахування підвищення до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області щодо недоплати у 2007-2008 роках підвищення до пенсії позивачу відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобов»язано відповідача провести ОСОБА_1 донарахування та виплату з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області 25.03.2010 року звернулось до суду першої інстанції із заявою про розяснення постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2010 року, покликаючись на незрозумілість та неясність способу виконання рішення суду першої інстанції, а саме наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30% якої мають підвищуватися дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії. Вказує на неможливість застосування розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2010 року у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області про роз»яснення постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2009 року відмовлено.

Не погодившись з означеною ухвалою, її оскаржив відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області, просить останню скасувати та постановити нове рішення, яким роз»яснити постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2009 року. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на обставини, викладені у заяві про роз»яснення судового рішення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних міркувань.

Частиною 1 ст. 170 КАС України встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз»яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2010 року вбачається, що суд апеляційної інстанції постановляючи ухвалу у справі прийшов до висновку, що за чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Згідно ч.3 ст.28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом. Однак, колегія суддів прийшла до переконання, що оскільки законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений, то слід застосовувати цей розмір.

Із врахуванням наведеного, колегія відзначає, що механізм, визначений ст. 170 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи способу його виконання. У разі незгоди з мотивами судового рішення, особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити його у встановленому законом порядку, а відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про роз»яснення судового рішення, а саме постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2009 року, оскільки таке, зокрема його мотивувальна та резолютивна частини є зрозумілими, чітко сформульованими та викладеними.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2010 року про відмову у задоволенні заяви про роз»яснення судового рішення у справі №2а-6375/08 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Каралюс В.М.

Судді Олендер І.Я. , Улицький В.З.

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2010 року.