Справа № 2-ар/303/10/15,303/2227/14-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 р. Справа № 876/8546/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Хобор Р.Б

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2015 року про відмову в роз'ясненні способу та порядку виконання постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2014 року, зміненою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 року, позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мукачівського РДА про визнання протиправним і скасування рішення суб'єкта владних повноважень, визнано протиправним і скасовано рішення Управління соціального захисту населення Мукачівської РДА (далі- Управління) про призупинення виплат ОСОБА_1 державних соціальних допомог, призначених у зв'язку з народженням та доглядом за дітьми, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 грн. судового збору та 1800,00 грн. витрат на правову допомогу.

14 липня 2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з заявою про роз'яснення способу та порядку виконання постанови суду. Просить роз'яснити виконання постанови в частині стягнення з Державного бюджету України суми витрат на правовому допомогу в розмірі 1800,00 гривень. В заяві покликається на те, що головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області відмовляється виконувати судове рішення в частині стягнення коштів на правову допомогу з Державного бюджету України, оскільки таке стягнення має відбуватися виключно за рахунок бюджетних асигнувань розпорядника коштів, яким у даному спорі є управління соціального захисту населення Мукачівської РДА, а не головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 28.07.2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Судове рішення оскаржив заявник, який в апеляційній скарзі просить у зв'язку порушенням судом норм матеріального і процесуального права його скасувати і ухвалити нове про задоволення його заяви про роз'яснення способу та порядку виконання постанови суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що нормами КАС України не передбачено роз'яснення способу і порядку виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Частиною 1 ст. 170 КАС України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Метою роз'яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного аналізу положень ст.170 КАС України, роз'ясненою може бути постанова чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз'яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз'яснено, що за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підстав для роз'яснення постанови або встановлення іншого способу іншого способу чи порядку її виконання немає.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.18.2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області був виданий виконавчий лист про стягнення з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 73,08 грн. сплаченого судового збору та 1800 грн. витрат на правову допомогу. Боржником у виконавчому листі повинен бути зазначений відповідач - управління праці та соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації. Таким чином, у зв'язку з помилкою при оформленні виконавчого листа слід роз'яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду із заявою про виправлення помилки виконавчому листі відповідно до ст. 259 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність постановленої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2015 року у справі № 303/2227/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Т.В. Онишкевич

Р.Б. Хобор