Справа № 22-а-3385/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.

розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Київської області матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «,Дітям війни», -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2009 року позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом, який обґрунтовував тим, що він має статус «Дитини війни» і згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Йому мала виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Але у 2006 2007 роках така допомога йому не виплачувалась, а у 2008 році виплачувалась лише частково. Позивач вважав такі дії відповідача незаконними тому, Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 р. від 09.01.2007 р. № 10-рп/2008 р. від 22.05.208 р. було визнано неконституційними положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік»про зупинення та внесення змін до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Посилалась, що розмір допомоги має обраховуватись з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто з розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратила працездатність, за відповідний період. Просила поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати протиправними дії відповідача та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на його користь недоплачену допомогу за 2008 р., - 1057 грн., та зобовязати відповідача нарахувати таку допомогу в подальшому.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в неповному обсязі, як дитині війни, щомісячної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., із врахуванням уже проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2009 року та постановити нову, якою в адміністративному позові ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Білоцерківському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка йому виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" .

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області відхилити

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: