Справа № 2а-743/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 р. Справа № 81081/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів Попка Я.С., Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

24 липня 2009 року позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, з якого вбачається, що вона є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НМ № 031732, виданим 16.02.2006 року Черченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Зокрема, позивач вказує, що з квітня 2007 року по грудень 2007 року їй була виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не в повному обсязі. Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»відповідач повинен був перерахувати допомогу, оскільки положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»та положення п. 25 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення рішень Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Проте, в порушення вищевказаної норми, допомога в повному обсязі не виплачена, у звязку з чим просила визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Рогатинської РДА Івано-Франківської області щодо невиплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 квітня 2007 року по 31 грудня 2007 року та в період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.Зобовязати відповідача донарахувати та виплатити їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у період з 01 квітня 2007 року і по 31 грудня 2007 року та в період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії управління праці та соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2008 року протиправними. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і виплатити її за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Згадана постанова оскаржена в апеляційному порядку відповідачем. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. Зокрема зазначає, що виплата даної допомоги проводиться згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядку призначення та виплати державної грошової допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751 та відповідних статей Закону України про Державний бюджет України на відповідні роки. Окрім того, зазначає, позивачем пропущено річний строк звернення до суду на підставі ст. 100 КАС України.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи

та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського

апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є застрахованою особою, з 30 травня 2006 року по 25 січня 2009 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується витягом з наказу № 77-к від 26.06.2006 року (а.с. 6) та з квітня 2007 року по грудень 2008 року отримала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет на відповідний рік», що підтверджується довідкою, виданою відповідачем (а.с.5).

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Зокрема ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»(в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року - далі Закон) встановлено, що така допомога надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Колегія суддів вважає, що оскільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" не визначено відповідно до якого прожиткового мінімуму визначається розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, слід застосовувати ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року), відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення ст.56, п.7 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію ст.41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно вимог ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2007 року - 434 грн., з 1 квітня 2007 року - 463 грн., з 1 жовтня 2007 року - 470 грн. Отже, позивачу слід провести перерахунок та виплатити допомогу в розмірі, визначеному ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Відповідно до частини 3 статті 8 КАС України, фізичним та юридичним особам для захисту порушених прав гарантується звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Колегія суддів вважає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідачем була нарахована невірно.

Проте, частиною 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом лише в липні 2009 року, а на застосуванні річного строку звернення до суду наполягав відповідач. Тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України щодо позовних вимог позивача за 2007 рік.

Що стосується стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні таких вимог оскільки, згідно ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-6 (далі Закон № 107-6) затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01 січня-526 грн., з 01 квітня 538 грн., з 01 липня 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункт 8 пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року 50%, з 01 січня 2009 року 75%, з 01 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Саме тому у 2008 році допомога нараховувалась та виплачувалась відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та положень Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності»№ 1105-14 від 28.12.2007 року, яким визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити про те, що відсутність бюджетного фінансування на виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»не може бути причиною невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне рішення, ухвалене без дотримання норм матеріального та процесуального права. Рішення ухвалене не на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч. 2; 207, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області задовольнити, постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2009 року по справі № 2а-743/09/0912 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та згідно із вимогами Закону України № 1691-IV від 18.02.2010 року може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку цивільного судочинства протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О.Яворський

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_3

Повний текст

виготовлено та підписано

22.06.2010р.