Справа № 357/12895/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/800/20004/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

за участю секретаря: Пасічніченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Томилівська дача" про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Томилівська дача" на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 22 сесії 6 скликання від 17 липня 2013р оку «Про погодження на користування мисливськими угіддями» № 220160.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року залишено без змін постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Томилівська дача" не погодилась з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року і звернулась до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

За результатами розгляду звернення ТОВ «Томилівська дача» про погодження користування мисливськими угіддями на території Томилівської сільської ради Білоцерківського району, рішенням Томилівської сільської ради 22 сесії 6 скликання від 17.07.13р. №22-160 було погоджено ТОВ «Томилівська дача» користування мисливськими угіддями на території Томилівської сільської ради, загальною площею 1 615,0840 га, терміном на 25 років, в межах Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Задовольняючи адміністративний позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при прийнятті рішення 17 липня 2013 року Томилівською сільською радою Білоцерківського району Київської області була порушена процедура проведення погодження користування мисливськими угіддями, відповідно до Регламенту роботи Томилівської сільської ради.

Свої висновки обґрунтовували наступними правовими нормами.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97р. № 280/97-ВР (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Приписами ст. 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 10 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.00р. № 1478-III від 22.02.00р. № 1478-III (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 1478-III), до повноважень сільських, селищних і міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: вирішення відповідно до цього Закону питань, що стосуються надання у користування мисливських угідь.

Закон України «Про мисливське господарство та полювання» визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу.

Згідно зі статтею 22 вказаного Закону, мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням місцевого органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», мисливські угіддя є ділянками суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Таким чином, як вірно вказали суди попередніх інстанцій, запровадження на законодавчому рівні погоджень всіх землекористувачів зумовлене необхідністю узгодження реалізації власниками земельних ділянок, на яких знаходиться мисливське угіддя, прав на землю з реалізацією користувачем мисливських угідь права на ці угіддя.

При цьому згідно зі статтею 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» власники та користувачі земельних ділянок мають переважне право на користування мисливськими угіддями.

Отже, право на користування мисливськими угіддями може виникнути лише за наявності згоди всіх без виключення землевласників та землекористувачів, отриманої у встановленому законодавством порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що всупереч ст..22 України «Про мисливське господарство та полювання», погодження на передачу спірних мисливських угідь ні землевласниками, ні землекористувачем - ТОВ «Земля Томилівська» надано не було.

Вказані обставини підтверджуються наданими під час розгляду справи у суді першої інстанції поясненнями осіб, зокрема: ОСОБА_5, ОСОБА_6 у власності яких перебуває частина земельної ділянки площею 403,8713 га, яка використовується на праві оренди - ТОВ «Земля Томилівська».

Також встановлено, що третьою особою на розгляд сесії також не було подано погодженої з органами земельних ресурсів картки-схеми мисливських угідь, площею 1615,0840 га з описом меж та нанесенням земель запасу чи резерву.

З урахуванням встановлених по справі обставин та застосування відповідних норм матеріального права, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо неправомірності прийняття оскаржуваного рішення Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 22 сесії 6 скликання від 17 липня 2013р оку «Про погодження на користування мисливськими угіддями» № 220160, оскільки відповідачем порушена процедури погодження передачі у користування мисливських угідь визначена чинним законодавством України.

Крім того, при прийнятті спірного рішення, відповідачем було порушено вимоги ст. 26 Регламенту роботи Томилівської сільської ради, затвердженим рішенням Томилівської сільської ради 2 сесії 6 скликання від 20.12.10р. № 02-18, а саме перед внесенням на розгляд питання погодження користування ТОВ «Томилівська дача» мисливськими угіддями на території Томилівської сільської ради не було здійснено підготовки за вказаним питанням відповідною комісією.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Томилівська дача" залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець