Справа № 826/20432/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/30322/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю представника ПАТ „Судноплавна компанія „Укррічфлот" - Барського К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі №826/20432/14 за позовом публічного акціонерного товариства „Судноплавна компанія „Укррічфлот" до Державної екологічної інспекції у м.Києві про визнання дій протиправними, скасування розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство „Судноплавна компанія „Укррічфлот" звернулося в суд з позовом до Державної екологічної інспекції у м.Києві, в якому просило: визнати протиправними дії відповідача зі складання розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (за самовільне використання підземних вод), який додавався до претензії від 14.07.2014 року №132; скасувати вказаний розрахунок розмірів відшкодування збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що розрахунок не ґрунтується на даних звітів про використання води та журналу обліку водоспоживання, а базується на невідомих джерелах. Крім того, позивач зазначає про об'єктивну неможливість продовження дозволу на спеціальне водокористування та вчинення ним всіх необхідних дій для такого продовження.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року скасована постанова суду першої інстанції та прийнята нова, якою позов задоволений повністю. Визнані протиправними дії Державної екологічної інспекції у місті Києві зі складання розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (за самовільне використання підземних вод), який додавався до претензії від 14.07.2014 року №132. Скасований розрахунок розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (за самовільне використання підземних вод), та претензія Державної екологічної інспекції у місті Києві від 14.07.2014 року №132.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Державна екологічна інспекція у м.Києві звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанції встановлено, що за результатами перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами структурного підрозділу АСК „Укррічфлот" - Центр дозвілля і відпочинку „Борисфен" (далі по тексту - ЦДВ "Борисфен"), Державною екологічною інспекцією у м.Києві складений акт №08/1052а (далі по тексту - акт перевірки).

Згідно акту перевірки у ЦДВ „Борисфен" відсутні дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (дизельні котлоагрегати), дозвіл на спеціальне водокористування артезіанськими свердловинами 60/Чер.Дніпро та документи, що посвідчують право власності чи користування на земельну ділянку.

На підставі акту перевірки відповідач направив АСК „Укррічфлот" претензію від 11 липня 2014 року №132 (зареєстрована в АСК „Укррічфлот" 21 липня 2014 року) з вимогою відшкодувати збитки за самовільне використання підземних вод у сумі 344 124,20 грн.

До вказаної претензії доданий розрахунок розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) (далі по тексту - розрахунок), відповідно до якого сума збитків, нанесених державі АСК „Укррічфлот" ЦДВ „Борисфен" становить 344 124,30 грн..

Позивач вважає, що розрахунок відповідачем проведений не на даних звітів про використання води та журналу обліку водоспоживання, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідачу надане право на складання розрахунків збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а розрахунок розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів не є рішенням органу державної влади, нормативним актом чи актом індивідуальної дії та не створює, не припиняє права та обов'язки особи, а лише фіксує певні обставини, виявлені при проведенні перевірки, а тому такі розрахунки не підлягають скасуванню.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень порушений порядок обрахунку розмірів завданих збитків та встановлені такі збитки з помилковим розрахунком, а тому для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд виходить за межі позовних вимог та скасовує претензію від 14.07.2014 року №132, як таку, що пред'явлена позивачу з урахуванням розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (за самовільне використання підземних вод), який не відповідає вимогам чинного законодавства, та проведений з порушенням Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року №389.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності дій Державної екологічної інспекції у м.Києві щодо складання розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (за самовільне використання підземних вод), який додавався до претензії від 14.07.2014 року №132, виявлених при проведенні перевірки, вказані дії позивач вважає протиправними та просить скасувати розрахунок розмірів відшкодування збитків.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Частина перша статті 49 Водного кодексу України встановлює, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Відповідно до частини першої статті 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Стаття 111 Водного кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

З наведених норм законодавства спеціальне водокористування підземних вод для господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання в об'ємі, що перевищує 300 кубічних метрів на добу, без спеціального дозволу не дозволяється.

Матеріали справи підтверджують, що Державне управління охорони навколишнього природного середовища в м. Києві 17 лютого 2010 року видало АСК „Укррічфлот" ЦДВ „Борисфен" дозвіл на спеціальне водокористування Укр-762-Кіє терміном до 17 лютого 2013 року на підземні води - дві артезіанські свердловини (одна резервна), 60//Чер.Днепр., для господарсько-побутових та виробничих потреб, що розташовані на території центру дозвілля та відпочинку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно акту перевірки в період з 18 лютого 2013 року по 28 травня 2014 року АСК „Укррічфлот" ЦДВ „Борисфен" використовувало із артезіанської свердловини воду для господарсько-питних потреб за відсутності дозвільних документів, що стало підставою для винесення позивачу претензії усунення порушень природоохоронного законодавства та направлення розрахунку заподіяних збитків.

Відповідно до статті 202 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктами 1, 6, 7 Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр).

Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції та для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії.

Виходячи з законодавчих норм та нормативних актів Державна екологічна інспекція у м.Києві, як територіальний орган Держекоінспекції України, має повноваження проводити відповідні перевірки та розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,

Враховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції, що дії відповідача по складанню розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів є правомірними, а суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції в цій частині позовних вимог, яке ухвалене відповідно норм матеріального та процесуального права.

Щодо позовних вимог про скасування розрахунку збитків колегія суддів зазначає.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає, що в порядку адміністративного судочинства розглядаються спори щодо законності рішень суб'єкта владних повноважень як нормативно-правових актів та правових актів індивідуальної дії.

Разом з тим, розрахунок розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) не є рішенням органу державної влади, нормативним актом чи актом індивідуальної дії та не створює, не припиняє права та обов'язки особи, а лише фіксує певні обставини, виявлені при проведенні перевірки. Жодних прав та обов'язків позивача складанням розрахунку не порушується.

Виходячи з наведеного оскаржуваний розрахунок не являється рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст.17 КАС України, тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині скасування розрахунку розмірів відшкодування збитків не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про відмову в задоволенні позовних вимог в частині скасування розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів, який додавався до претензії від 14 липня 2014 року №132. Оскільки оскаржуваний розрахунок не являється рішенням органу владних повноважень в розумінні ст.17 КАС України, яка визначає юрисдикцію адміністративних судів, то в цій частині позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства і відповідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України позовні вимоги в частині скасування розрахунок розмірів відшкодування збитків підлягають закриттю провадженням у справі, так як спір щодо завданих збитків і їх розмірів підлягає, в даному випадку, розгляду в порядку господарського судочинства.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Згідно ст.226 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, але помилково скасоване судом апеляційної інстанції, а за вимогами ст.157 та ч.1ст.228 судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновків, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суд апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення порушив норми процесуального права та помилково скасував рішення суду першої інстанції щодо відмови позовних вимог в частині визнання протиправності дій відповідача, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні та скасування в частині позовних вимог щодо відмови в скасуванні розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів, який додавався до претензії від 14 липня 2014 року №132 із закриттям провадження у справі в цій частині позовних вимог. В решті постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, ст.157, ч.1ст.228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у м. Києві задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року скасувати.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2015 року скасувати в частині позовних вимог щодо відмови в скасуванні розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів, який додавався до претензії від 14 липня 2014 року №132, провадження по справі в цій частині позовних вимог закрити.

В решті постанову суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: