Справа № 2-а-800/2010
Суддя: Малков В.В.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Малкова В.В.,

розглянувши у скороченому провадження в приміщенні Кузнецовського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську про визнання протиправною бездіяльність, визнання права на пенсію, перерахунок та виплату пенсій, збільшення пенсії,

ВСТАНОВИВ :

17.11.2010 року позивач звернулась в суд з позовом в якому вказує, що вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС (далі постраждала категорії 1, інвалід 3 гр.). Отримує державну пенсію та додаткову пенсію у меншому розмірі, ніж це передбачено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ (далі - Закон №796), також їй не підвищено розмір пенсії у відповідності із ст.56 Закону №796, виходячи із стажу понад 15 років. Тому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, визнати право на пенсію, зобовязати провести перерахунок і виплату пенсій з 10 листопада 2010 року у розмірі, передбаченому статтями 50 та 54 Закону №796, підвищити їй пенсію на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу.

Згідно із запереченням на позов управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ (далі-УПФ) просить відмовити у задоволенні позову.

В результаті повного і всебічного дослідження наявних у справі доказів та на підставі закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Позивач є інвалідом 3 групи, інвалідність повязана з наслідками Чорнобильської катастрофи з 21.09.1995 року довічно. Позивач має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Вказані факти підтверджуються: довідкою Рівненської спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК від 21.09.95; посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серія А № 031210 та вкладкою до цього посвідчення № 091005. Згідно з розпорядженням УПФ позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону №796 і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону, а також має трудовий стаж 53 р. 6 місяців та 25 днів.

Статтею 49 Закону №796 передбачено, що пенсії постраждалим, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Конкретний розмір цих пенсій, визначений, зокрема, у статтях 50 та 54 вказаного Закону. Статті 50 - 54 Закону №796 неодноразово змінювались. Зміни внесені у Закон №796 Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року N 107-VIщодо визначення КМУ розмірів державних пенсій та додаткових пенсій постраждалим категорії 1 визнано таким, що не відповідають Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 22.05.08 №10-рп/2008). Отже при розгляді спору слід застосовувати Закон №796 у редакції, яка була чинною до внесення вказаних змін.

Частиною 4 статті 54 Закону №796 передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для постраждалих 1 категорії, інвалідів 3 групи щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком. У ч.3 статті 54 Закону №796 визначено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року N 1058-ІV (далі-Закон №1058). Згідно із статтею 50 Закону №796 постраждалим категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 Закону №796, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Суд вважає, що посилання відповідача на положення ст. 28 Закону N 1058, як підставу відмови у позові, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку пов'язаних з нею пенсій чи доплат. Оскільки чинним законодавством не встановлено іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 статті 28 Закону N 1058. Положення статті 28 Закону №1058 слід застосовувати у даному спорі, як вихідний критерій розрахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсій постраждалим категорії 1, інвалідам 3 гр.. Таким критерієм є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 вказаного Закону, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На думку суду положення ст.67 Закону №796 не обмежують призначення пенсії по інвалідності постраждалим категорії 1, інвалідам 3 гр. та додаткової пенсії вказаним особам, у розмірах, що встановлені ст.50 та ст.54 Закону №796.

Виплату пенсії та додаткової пенсії позивачу відповідач здійснює виходячи із розміру пенсії та додаткової пенсії, що визначені постановами КМУ № 654 від 16.07.08 та № 530 від 28.05.08. Вказані суми виплат не відповідають розміру державної пенсії та додаткової пенсії постраждалим 1 категорії, інвалідам 3 гр., що встановлені у статтях 50 та 54 Закону №796. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку та виплаті позивачу державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону №796, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії і додаткової пенсії у меншому розмірі ніж це встановлено законом, суд вважає протиправними. Для захисту та відновлення порушеного права позивача на отримання пенсій у розмірі, встановленому законом, необхідно зобов'язати УПФ: перерахувати пенсію та додаткову пенсію, що виплачувалась позивачу з 11 листопада 2010 року по день ухвалення постанови, а також нараховувати і виплачувати позивачу державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи від дня ухвалення постанови. Мінімальну пенсію за віком розраховувати виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом.

У відповідності із п. 2 ст. 56 Закону №796 право на пенсію за віком у повному розмірі мають, зокрема, громадяни віднесені до 1 категорії постраждалих, за умови стажу роботи для жінок не менш як 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж. Позивач має право на вибір пенсійного забезпечення. Це право було враховане відповідачем при оформленні позивачу пенсії по інвалідності, згідно ст.54 Закону №796. Ст.56 Закону №796 встановлюються пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) при призначенні пенсії за віком (вислугою років), які, на думку суду, не поширюються на пенсії, призначені на підставі ст. 54 Закону №796. Тому у задоволенні вказаної вимоги позову слід відмовити.

Оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору на підставі п.3 р.7 КАС, п.18 та п.34 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 71, 94, 160-163, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати протиправнми дії управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську по виплаті позивачу ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії у меншому розмірі ніж це встановлено законом.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську провести перерахунок та виплатити позивачу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) державну пенсію та додаткову пенсію відповідно до ст.54 та ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру державної пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, що визначаються згідно із ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 11 листопада 2010 року по день ухвалення постанови суду, та з урахування проведених позивачу ОСОБА_1 пенсійних виплат за вказаний період.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську проводити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.54 та ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру державної пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, що визначаються згідно із ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи від дня ухвалення постанови суду.

Звільнити сторони від сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя