Справа № 203/5057/15-а
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/5057/15-а
Провадження № 2-а/0203/113/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

21.09.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Єдаменко С.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська, у якому позивач просив визнати неправомірними дії Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у здійсненні розрахунку розміру його пенсії з урахуванням 40% винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити розрахунок та виплату пенсії державного службовця позивачу виходячи із 84 відсотків від заробітної плати з урахуванням 40% винагороди за вислугу років та середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, заявлених довідкою Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області від 07 липня 2015 року № 11-144, стягнути з державного бюджету на користь позивача судові витрати у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 804/16615/14, зміненою постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року підтверджено право позивача на одержання вищезазначених виплат за умови звернення до Управління Пенсійного фронду України з відповідною заявою та довідкою. Позивач надав відповідачу відповідні документи, проте у відповідь йому було неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Відповідач у своєму відзиві проти позову заперечував, вказував, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про державну службу», тому такі пенсії більше не призначаються. Крім того, у відзиві зазначено, що структура заробітної плати державних службовців визначена ст. 33 Закону України «Про державну службу», грошова винагорода, компенсація за невикористану відпустку, індексація не входять до структури заробітної плати. Також відповідач зазначає, що в довідках позивача зазначені різні виплати: раніше вказувалась надбавка за вислугу років 25 відсотків, а в довідці від 07 липня 2015 року вказана винагорода за вислугу років 40 відсотків та надбавка за вислугу років 25 відсотків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. В позовній заяві позивач оскаржує бездіяльність субєкта владних повноважень щодо перерахунку пенсійних виплат. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України справа належить до компетенції місцевих загальних судів як адміністративних судів. У відповідності до положень ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 03.10.2006 року, що було встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у справі № 804/16615/14.

Позивачем для призначення розміру пенсії до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська були направлені довідки про складові заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією без урахування «Інших виплат» та із зменшеним розміром, отримуваної позивачем при проходженні державної служби винагороди за вислугу років (замість 40% включено 25%), з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 28.03.2014 року № П 024-14 «Щодо розміру пенсії» позивачу повідомлено про визначення суми пенсії на дату виходу на пенсію та дати виникнення права на її перерахунок у зв'язку з відповідними постановами Уряду, виходячи із 84% від суми заробітної плати з урахуванням 20% винагороди за вислугу років та без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області були видані довідки від 14.04.2014 року № 11-98 за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією за період з 01.10.2004 р. по 30.09.2006р. з урахуванням «Інших виплат» і № 11-97, та від 23.04.2014 року № 11-111 та № 11-112 для перерахунку пенсії з урахуванням 40% винагороди за вислугу років, але без урахування середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань. При цьому, Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області листом від 23.04.2014 року № 11-114, посилаючись на п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», було зазначено, що такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не включені до складових заробітної плати, що враховуються при перерахунках пенсій у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати державним службовцям.

Позивач звернувся до відповідача з проханням приєднати до пенсійної справи уточнюючі довідки від 14.04.2014 року № 11-98 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією заробіток та № 11-97 про посадовий оклад, надбавку за ранг та надбавку за вислугу років на дату входу на пенсію та від 23.04.2014 року №11-111 та №11-112 про складові заробітної плати на дати виникнення права на перерахунок пенсії станом на 01.05.2007 року та 01.02.2008 року і вирішити питання перерахунку призначеної пенсії державного службовця з урахуванням отримуваної при проходженні державної служби винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з надбавкою за ранг та матеріальної допомоги на оздоровлення і допомоги для вирішення соціально побутових питань заявлених вказаними довідками.

Листом від 12.05.2014 року № П 041-14 «Щодо розміру виплаченої пенсії» у вказаному було відмовлено з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу».

У звязку з цим позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області та Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі міста Дніпропетровська. Вимог до управління пенсійного фонду були аналогічними вимогам у справі, що розглядається.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 804/16615/14 позов було задоволено повністю. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у вказаній справі відмовлено у позові до Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі міста Дніпропетровська, оскільки надані позивачем довідки містили розбіжності, в них не було зазначено необхідних відомостей (середньомісячний розмір матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань), тому управління пенсійного фонду не мало правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, а висновок про його бездіяльність є передчасним.

15 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, до заяви додав довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 07 липня 2015 року № 11-144 (а.с. 18)

Листом від 27 липня 2015 року № П 081-15 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Також було вказано про відсутність відомостей про матеріальну допомогу та винагороду в довідці від 05 травня 2008 року № 11/15-д3, згідно якої здійснювалось призначення пенсії, не надано документів про перейменування Державної контрольно-ревізійної служби на Державну фінансову інспекцію (а.с. а.с. 19 20).

04 серпня 2015 року позивач знов звернувся до відповідача із заявою, в якій повторно просив врахувати довідку про заробітну плату від 07 липня 2015 року. До заяви додана копія листа Міністерства юстиції України від 27 лютого 2012 року № 1312-0-26-12, в якому підтверджено, що Державна фінансова інспекція утворена в результаті реорганізації Головного контрольно-ревізійного управління України та є його правонаступницею (а.с. 21-22).

Листом від 27 серпня 2015 року № П 086-15 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (на час призначення пенсії позивачу у редакції Закону 90 відсотків).

Відповідно до частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконаленні визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії, відповідно до Закону № 3723-ХІІ, враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а, згідно підпункту 2 пункту 4 цієї ж постанови, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Згідно статті 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 212 є складовою заробітної плати.

На суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і індексацію нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що відображено у наданій до пенсійного фонду довідці форми 5-1.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України від 05.11.19914 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 2442 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням сум винагороди за вислуги років - 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону № 3723-ХІІ та згідно довідки від 14.04.2014 року № 11-98 про складові заробітної плати позивача (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, наданої позивачем довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Суд також виходить з того, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені в подальшому в статтю 37 Закону України «Про державну службу» зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення вперше, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Вказана правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі у справі № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року у справі №21-445а13.

Чинне пенсійне законодавство не містить норм, які б передбачали можливість зміни призначеного при обчисленні пенсії відсотку заробітної плати в сторону його зменшення, у зв'язку з чим вважає, що цей відсоток є незмінним і не підлягає коригуванню при наступних перерахунках пенсії.

Суд не приймає посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року, якими скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказані положення закону не дозволяють подальше призначення пенсій на підставі Закону України «Про державну службу», проте не передбачають скасування раніше призначений пенсій державних службовців. Також слід зазначити, що згідно зі ст. 22, ч.1 ст.92 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається. (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004).

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на розбіжності щодо розміру (25 чи 40 відсотків) винагороди за вислугу років в довідці про заробітну плату позивача від 07 липня 2015 року № 11-144, оскільки як видно з копії цієї довідки (а.с. 18) в ній зазначена лише винагорода за вислугу років в розмірі 40%). Документів на спростування цієї довідки учасниками справи до суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.

Отже, з урахуванням викладеного, з матеріалів справи та наданих представниками сторін у судовому засіданні пояснень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 94, 158-163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у здійсненні розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 40% винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити розрахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 виходячи із 84 відсотків від заробітної плати з урахуванням 40% винагороди за вислугу років та середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, починаючи з шестимісячного строку, що передує даті звернення до суду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

Постанова набирає чинності в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.В. Єдаменко