Справа № 808/4760/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/4760/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2015 року

справа № 808/4760/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі № 80/4760/15 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» до Запорізької митниці ДФС України про визнання дій протиправними, скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною відмовою відповідачем в прийнятті вантажної митної декларації, в якій позивачем було застосовано перший метод визначення митної вартості товарів, позивач в свою чергу до митного органу надав всі передбаченні чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару, а тому відповідач дійшов невірного висновку про заниження позивачем митної вартості товару та прийняв протиправне рішення про визначення митної вартості

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015р. позов задоволено частково.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов та скасовуючи оскаржені рішення прийшов до висновку, що позивач надав достатню кількість документації, яка не містить розбіжностей і дані якої піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару, а тому висновок Митниці щодо застосування другорядного методу обчислення митної вартості товару є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, 15.07.2015 ТОВ “ВОСОР” звернулося до Запорізької митниці для здійснення митного оформлення товару – кокосового субстрату, який надійшов від виробника – фірми DUTCH PLANTIN COIR INDIA PRIVATE LIMITED, Індія, на підставі зовнішньоекономічного контракту від 27.05.2015 N 1, укладеного між ТОВ “ВОСОР” та фірмою DUTCH PLANTIN COIR INDIA PRIVATE LIMITED.

У поданій МД митна вартість товару позивачем була визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (основний метод), та складала 0,32 доларів США за 1 кг.

Під час митного оформлення товару Запорізькою митницею було запропоновано позивачу надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000149/2 від 17.07.2015, яким було скориговано митну вартість товарів за резервним методом 2-ґ.

Щодо зазначення у коносаменті судно з назвою «Hansa Nordburg», що не відповідає судну з назвою “MAERSK COTONOU”, зазначеного у МД, позивач зазначав, що за договором фрахтування фрахтівник має право здійснювати перевезення в одному чи кількох морських суднах.

Крім того митний орган з цього приводу не визначав, що вказане призводить до невідповідності транспортної складової митної вартості.

Щодо оплати товару, судом встановлено, що відповідно до п. 10 Контракту, умови оплати продукції передбачають 100% передоплату. У виставленому продавцем інвойсі № DPI/15-16/185 від 05.06.2015 під датою є вказівка на попередній інвойс (рахунок на передоплату), а саме: “ Project № E5KAU001” на підставі якого Позивачем було здійснено 100% передоплату, що підтверджується додатками до адміністративного позову. У цьому інвойсі є посилання на Контракт. Відповідно до п. 9 Контракту ціна товару визначається за погодженням сторін, та відповідає цінам, вказаним в Специфікації. Таким чином, Специфікація № 1 та проведений платіж (платіжне доручення від 04.06.2015 № 4) відповідає умовам Контракту.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п.4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

При цьому, застосування другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За ч. 5 ст.55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митному органі.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Враховуючи положення частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, у разі виявлення митним органом розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, митний орган вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, судом першої інстанції ретельно досліджено та встановлено, що зазначені митним органом формальні розбіжності не вплинули на визначення митної вартості товару.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в межах доводів апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС України – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі № 80/4760/15 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» до Запорізької митниці ДФС України про визнання дій протиправними, скасування рішень – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак