Справа № 311/3792/15-а
Суддя: Степаненко Ю. А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6а/311/14/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року м.Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А., при секретареві Шак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка подання: Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, зацікавлені особи: Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області, ОСОБА_1, про зміну способу і порядку виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

07.10.2015 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 2а-5366/2011.

На обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 48286750 з примусового виконання виконавчого листа № 2а- 5366/2011, виданого 07.07.2015 Василівським районним судом Запорізької області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати, з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії, починаючи з 12 січня 2011 року і виплачувати в подальшому, до зміни законодавства.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику була надана можливість самостійно виконати рішення суду.

Листом від 13.08.2015 року за вих. № 4908/04 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань.

Згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені Постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, Конституційний Суд України своїм рішенням від 25.01.2012 № З-рп/2012 по справі № 1-11/2012 підтвердив правомірність обчислення підвищень до пенсії в розмірах, визначених Постановами Кабінету Міністрів України.

Станом на 2012-2013-2014 роки коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст.3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності до норм вищезазначеного Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013 року, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Таким чином, на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок боржника в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем.

Заявник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області просить суд, змінити спосіб і порядок подальшого виконання рішення суду № 2а-5366/2011 від 07.07.2015 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, з зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у Василівському районі Запорізької області на - стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, нарахованої відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком,встановленого на час виплати, з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії, починаючи з 12 січня 2011 року і виплачувати в подальшому, до зміни законодавства, в сумі 1128,95 грн.

В судове засідання представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області не зявився, але в поданні просить суд розглянути подання у його відсутності.

Представник Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області в судове засідання не зявивcя, але надав клопотання з проханням розглядати справу у відсутності представника Управління.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилаcя, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути подання державного виконавця про зміну способу виконання судового у відсутності зазначених сторін.

Вивчивши матеріали подання та надані документи, а також матеріали адміністративної справи № 2а- 5366/2011, суд вважає можливим подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області державної виконавчої служби про зміну способу і порядку виконання судового рішення задовольнити з наступних підстав.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 48286750 з примусового виконання виконавчого листа № 2а- 5366/2011, копія якого є у справі, виданого 07.07.2015 року Василівським районним судом Запорізької області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком і законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком,встановленого на час виплати, з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії, починаючи з 12 січня 2011 року і виплачувати в подальшому, до зміни законодавства.

Листом від 13.08.2015 року за вих. № 4908/04, копія якого є у справі, боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань, копія листа є у справі;

Станом на 2012-2013-2014 роки коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

Будь-яке конвенційне право передбачає ряд правомочності, тобто, що надаються особі відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод і Протоколів до неї в їх тлумаченні Європейським Судом з прав людини можливостей. Невиконання державою своїх соціальних зобовязань стосовно окремих осіб, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань, а також звертав увагу на принцип відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої Держава не має права посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися і зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом і має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office). Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Держава, таким чином, взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб, а не доводити їх до неможливості на повноцінне лікування, харчування і життя.

Тобто, між заявником і Державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання Держави забезпечити державний соціальний захист громадян, які постраждали, втратили працездатність і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та не мають фізичної змоги працювати і забезпечувати собі гідне існування, а інколи і виживання.

Так, при розгляді справи «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року, Європейського суду з прав людини зазначив, що Держава в межах свободи дій, вправі визначати, які надбавки виплачувати своїм громадянам з Державного бюджету. Однак, якщо існуючі правовідносини передбачають виплату певних надбавок і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах (п. 23 рішення суду).

Орган держави Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області не може посилатися на недостатнє фінансування у якості виправдання несплати боргу, встановленого рішенням суду. Передбачається, що та чи інша затримка виконання судового рішення при визначених обставинах може бути виправдана. Але, затримка не може бути такою, що порушила би саму суть права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (Постанова ОСОБА_3 Європейського Суду по справі «Іммобіліаре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v.Italy).

У рішенні по справі «Совтрансавто-Холдинг проти України», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що випадки втручання з боку органів державної виконавчої влади у здійснення правосуддя відображають брак поваги до самого функціонування судової гілки влади: «.. правові системи, що передбачають процедури протесту і, таким чином, можливість відміни остаточних судових рішень, що повторюється, є, як такі, несумісними з принципом правової визначеності, що є одним з фундаментальних аспектів принципу законності по сенсу п.1 ст.6 Конвенцій, що тлумачить в світлі рішення у справі «Брумареську» (Brum rescu) ...».

Європейським Судом по правам людини при винесені Рішення від 8.11.2005 року по справі «Кечко проти України» вказано: «Суд не приймає аргумент уряду відносно бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обовязків».

У справі «Sovtransavto Holding v.Ukraine» Європейський суд вказав, що принцип юридичної визначеності є складовою частиною принципу верховенства права - фундаментальної цінності демократичного суспільства. Водночас, як зазначено у справі «Ryabykh v. Russia», принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення. Тобто, сторони у справі не можуть вимагати нового провадження у справі, в якій судом ухвалено остаточне рішення, з метою перегляду чи прийняття нового рішення. Заявник вважає, що й держава в особі її компетентних органів не може ухвалювати нормативно-правові акти (закони та підзаконні акти) чи право-інтерпретуючі акти (рішення щодо офіційного тлумачення Конституції та законів), які фактично унеможливлюють чи припиняють виконання судових рішень. Навіть за умови набрання законної сили та остаточності судових рішень, державні органи унеможливили їх виконання, чим порушили принцип юридичної визначеності, а відтак і принцип верховенства права. За правовою позицією Європейського суду, право на юридичну визначеність охоплюється правом на справедливий суд (справа «Stefanica and others v. Romania»), що підтверджує порушення законних прав та інтересів заявника ОСОБА_4

Посилання боржника (Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області) на неможливість виконання постанови суду через відсутність власних коштів, а також дотриманням боржником порядку виплати відповідної допомоги, на думку суду, є свідченням бажання боржника затягнути виконання судового рішення.

Відповідно до статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (частина 1); суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови (частина 2); ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в загальному порядку (частина 3).

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником яких є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а у разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності з положеннями ст.2 цього Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником яких є: державний орган, державне підприємство, юридична особа.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області подання про зміну способу та порядку виконання судового рішення та вважає необхідним його задовольнити, визнавши способом та порядком його виконання - стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області на користь ОСОБА_1 суми пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, нарахованої відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати, з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії, починаючи з 12 січня 2011 року і виплачувати в подальшому, до зміни законодавства, в сумі 1128,95 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.24 Конституції України, ст.263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання: Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, зацікавлені особи: Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області, ОСОБА_1, про зміну способу і порядку виконання судового рішення,- задовольнити.

Змінити спосіб і порядок подальшого виконання постанови Василівського районного суду Запорізької області № 2а-5366/2011 від 27.07.2011 року, на підставі якого було видано 07.07.2015 року Василівським районним судом Запорізької області виконавчий лист № 2а- 5366/2011.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області на користь ОСОБА_1 суми пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, нарахованої відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати, з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії, починаючи з 12 січня 2011 року і виплачувати в подальшому, до зміни законодавства, в сумі 1128,95 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_5