Справа № 823/1081/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року справа № 823/1081/15 м. Черкаси

15 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Тараненку М.О.,

за участю:

відповідача державного реєстратора реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1

представника третьої особи сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Воля ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Гладківщинське хлібоприймальне підприємство до реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, державного реєстратора реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Воля, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство, в якій просить:

- визнати протиправними дії державного реєстратора РС Золотоніського МУЮ Черкаської області ОСОБА_1 щодо прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: № 17502609 від 26.11.2014 р., № 17501787 від 26.11.2014 р., № 17503540 від 26.11.2014 р. та № 16812257 від 29.10.2014 р.;

- скасувати рішення державного реєстратора РС Золотоніського МУЮ Черкаської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: № 17502609 від 26.11.2014 р., яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:002:0168 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_5Я.), № 17501787 від 26.11.2014 р., яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:001:0044 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_3С.), № 17503540 від 26.11.2014 р., яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:003:0029 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_4С.), № 16812257 від 29.10.2014 р., яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :14:002:0242 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_6Л.).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у березні 2011 року ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство були укладені договори оренди землі з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_6 за №№ 2, 25, 10, та 13. Згідно вищевказаних договорів, позивачеві передавалися у строкове платне користування земельні ділянки за кадастровими номерами: :12:002:0168, :12:003:0500:12:001:0044 та :14:002:0242, відповідно. Вказані договори були зареєстровані у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області за №№ 00076, 00073, 00097 та 00090. В подальшому, товариству стало відомо, що 29.10.2014 та 26.11.2014 державним реєстратором РС Золотоніського МУЮ Черкаської області ОСОБА_1 прийняті рішення: 16812257, 17502609, 17501787 та 17503540 про державну реєстрацію права оренди зазначених земельних ділянок за СТОВ Воля. Зазначені рішення державного реєстратора ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство вважає протиправними, оскільки останнім в порушення вимог чинного законодавства не була перевірена інформація на предмет наявності або відсутності зареєстрованих договорів по земельним ділянкам за вищевказаними кадастровими номерами та повторно зареєстровано право оренди земельних ділянок за СТОВ Воля, що призвело до порушення прав позивача.

Представник позивача до зали судового засідання не прибув, клопотанням від 21.10.2015 просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник РС Золотоніського МУЮ Черкаської області до зали судового засідання не прибув, в наданому запереченні проти адміністративного позову наголосив, що позов задоволенню не підлягає, оскільки при вчиненні дій з приводу яких подано позов державний реєстратор РС Золотоніського МУЮ Черкаської області діяв у відповідності, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в звязку з чим оскаржувані рішення є законними обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню.

Державний реєстратор РС Золотоніського МУЮ Черкаської області ОСОБА_1 підтримала позицію викладену РС Золотоніського МУЮ Черкаської області в наданому запереченні, додатково наголосила, що за результатами пошуку інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (за субєктом та обєктом нерухомого майна) на земельні ділянки, які знаходяться в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області за кадастровими номерами: :12:002:0168, :12:003:0500:12:001:0044 та :14:002:0242 вона встановила, що ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство не було зареєстровано за собою права оренди на дані земельні ділянки, а тому правомірно прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди спірних земельних ділянок за СТОВ Воля.

Представник СТОВ Воля до зали судового засідання прибув, проти задоволення адміністративного позову ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство заперечив та наголосив, що оскаржувані дії державного реєстратора є правомірними, оскільки в порушення вимог «Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», затвердженого постановою КМУ від 25.12.1998 № 2073 (діяв станом на березень 2011 року), договори оренди землі №№ 2, 25, 10, та 13, що були укладені у березні 2011 року ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_6 не завірені гербовими печатками відповідної ради та підписами голови останньої. Крім цього в договорах не зазначені дати їх складання, що унеможливлює здійснення державної реєстрації таких договорів.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до зали судового засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд вирішив розглянути спір за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що у жовтні 2014 року СТОВ Воля були укладені договори оренди землі:

- 03.10.2014 з ОСОБА_7, згідно якого товариству у строкове платне користування передавалась земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :14:002:0242, площею 2,3559 га, яка знаходиться в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- 31.10.2014 з ОСОБА_4, згідно якого товариству у строкове платне користування передавалась земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :12:003:0029, площею 2,1558 га, яка знаходиться в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- 31.10.2014 з ОСОБА_5, згідно якого товариству у строкове платне користування передавалась земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :12:002:0168, площею 2,1563 га, яка знаходиться в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- 31.10.2014 з ОСОБА_3, згідно якого товариству у строкове платне користування передавалась земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :12:001:0044, площею 2,1569га, яка знаходиться в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В подальшому, до РС Золотоніського МУЮ Черкаської області представником СТОВ Воля були подані заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (права оренди земельних ділянок):

- 27.10.2014 по договору оренди землі від 03.10.2014;

- 25.11.2014 по договорам оренди землі (3 договори) від 31.10.2014.

Вказані заяви були зареєстровані в базі даних про реєстрацію заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційними №№: 8703603, 9098432, 9099745 та 9100099.

Державним реєстратором РС Золотоніського МУЮ Черкаської області 29.10.2014 та 26.11.2014 проведена державна реєстрація права оренди спірних земельних ділянок за СТОВ Воля, про що прийняті відповідні рішення:

- № 16812257, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :14:002:0242 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_6Л.);

- № 17502609, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:002:0168 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_5Я.);

- № 17501787, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:001:0044 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_3С.);

- № 17503540, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:003:0029 за СТОВ Воля (власник земельної ділянки ОСОБА_4С.).

Вищевказані рішення державного реєстратора ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство вважає протиправними, оскільки у березні 2011 року ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство були укладені договори оренди землі з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_6 за №№ 2, 25, 10, та 13. У відповідності до вищевказаних договорів, позивачеві передавалися у строкове платне користування земельні ділянки за кадастровими номерами: :12:002:0168, :12:003:0500:12:001:0044 та :14:002:0242 відповідно. Вказані договори були зареєстровані у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області за №№ 00076, 00073, 00097 та 00090. Тобто, відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не була перевірена інформація на предмет наявності або відсутності зареєстрованих договорів по земельним ділянкам за вищевказаними кадастровими номерами та повторно зареєстровано право оренди земельних ділянок за СТОВ Воля, що призвело до порушення прав позивача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (ч.1 ст. 6 Закону № 1952).

У відповідності до п. 1 ч. 1 наказу Міністерства юстиції України від 28.05.2014 № 845/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 травня 2014 року за № 568/25345, державна реєстрація прав на землі сільськогосподарського призначення проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно територіальних органів Міністерства юстиції України за місцем розташування земельної ділянки, а також державними реєстраторами інших територіальних органів Міністерства юстиції України, які діють у межах відповідної області.

Права та обовязки державного реєстратора при здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені ч. 2 ст. 9 Закону № 1952.

Так відповідно до п. 1 вказаної статті закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); - відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; - відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; - наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Суд звертає увагу, що конструкція цієї норми передбачає чіткий перелік обставин, які має перевірити реєстратор, для того щоб упевнитися у відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Це означає, що підстави для розширеного тлумачення цього переліку відсутні.

З аналізу наведеної статті вбачається, що реєстратор обов'язково перевіряє відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.

Водночас, вимоги вказаного Закону здійснювати перевірку таких відомостей у інших базах даних, як це передбачено пунктом 8-1 ч.2 ст. 9 Закону № 1952, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

За правилами згаданої правової норми державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

При дослідженні матеріалів справи суд зясував, що державним реєстратором прав на нерухоме майно РС Золотоніського МУЮ Черкаської за результатами пошуку інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (за субєктом та обєктом нерухомого майна) на земельні ділянки, які знаходяться в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області за кадастровими номерами: :12:002:0168, :12:003:0500:12:001:0500:14:002:0242 було встановлено, що ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство не було зареєстровано за собою права оренди на дані земельні ділянки, а тому правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права оренди спірних земельних ділянок за СТОВ Воля.

Оскільки у справі йдеться про реєстрацію похідного права, яке виникло після 1 січня 2013 року, у державного реєстратора не виникло обов'язку звертатися до інших суб'єктів владних повноважень для отримання інформації щодо відповідних земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015 а адміністративній справі № К/800/5833/15.

Крім цього, судом встановлено, що на час здійснення процедури реєстрації договорів оренди землі №№ 2, 25, 10, та 13, укладених у березні 2011 року ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_6 діяв «Порядок державної реєстрації договорів оренди землі», затверджений постановою КМУ від 25.12.1998 № 2073 (надалі Порядок).

Вказаним Порядком були визначені єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок.

За приписами пунктів 2, 3, 11, 12, 13, 16 Порядку, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Один зареєстрований примірник договору оренди зберігається у реєстраційній справі, яка передається до архіву державного органу земельних ресурсів, другий передається орендарю, а третій - орендодавцю.

Під час судового розгляду були дослідженні копії договорів оренди земельних ділянок №№ 2, 25, 10, та 13, які у березні 2011 року були укладені ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_6 (надані на запит суду управлінням Держземагенства у Золотоніському районі Черкаської області).

При їх аналізі суд встановив, що вони не завірені гербовими печатками відповідної ради та підписами голови останньої або його заступника, крім цього не мають зазначення дати їх складання, що унеможливило здійснення державної реєстрації таких договорів.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1952 передбачений вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною девятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Суд наголошує, що предметом дослідження у цій справі є виключно відповідність дій державного реєстратора вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час здійснення процедури реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Тож беручи до уваги, що в документах поданих СТОВ Воля для здійснення такої реєстрації не містилася інформація, яка могла вважатися перешкодою для державної реєстрації права оренди спірних земельних ділянок (не були встановлені такі заборони і державним реєстратором), а самі документи були подані в повному обсязі, як того вимагають положення Закону № 1952, то у державного реєстратора РС Золотоніського МУЮ Черкаської не було правових підстав для відмови в здійсненні такої реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ТОВ Гладківщинське хлібоприймальне підприємство є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 cт. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 02.11.2015 року.