Справа № 826/19960/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2015 року № 826/19960/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
проприпинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
На підставі ст. 183-2 КАС України, Суд розглядає справу у скороченому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва з 07.06.2006 року та знаходиться на податковому обліку ДПІ у Шевченківському районі з 08.06.2006 р..

Матеріали справи підтверджують, що у період з 2012-2014 р.р. ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) не подає податкову звітність та не сплачує податки; заборгованість зі сплати податків, зборів, платежів відсутня, що підтверджується Довідкою № 292/17-05 від 27.08.2015 р.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

У відповідності до вимог частини першої статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців" державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Частиною другою статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є: визнання фізичної особи - підприємця банкрутом; провадження нею підприємницької діяльності, що заборонена законом; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність фізичної особи - підприємця за зазначеним місцем проживання.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності у разі неподання ними протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, звітів, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи неподання відповідачем більше року податкової звітності, відсутність у відповідача податкової заборгованості, а також право органів доходів і зборів на звернення до суду з позовною заявою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: 04060, АДРЕСА_1.

3. Копію судового рішення направити державному реєстратору для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Допустити негайне виконання постанови.

Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук