Справа № 2а-1834/09/0770
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 р. Справа № 28024/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Богаченка С.І.

Суддів Багрія В.М. , Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання Балич-Шапальчук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на займаній посаді, стягнення суми за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 02.03.2009 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області про визнання незаконними та скасування наказ міністра МНС України від 26.01.2009 року за № 32 (про звільнення ОСОБА_1М.) та наказу ГУ МНС України в Закарпатської області від 28.01.2009 року №15 о/с, поновлення його на посаді начальника Великоберезнянського районного відділу ГУ МНС в Закарпатській області, стягнення з ГУ МНС в Закарпатській області середньомісячного грошового утримання за період з 0l.04.2008 року по дату прийняття судового рішення. В обґрунтування своїх позовних вимог покликався на те, що він проходив службу на посаді начальника Великоберезнянського районного відділу ГУ МНС в Закарпатській області, та наказом міністра МНС України від 26.01.2009 року за № 32 звільнений зі служби за пп. 6 п.102 (в зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду) Положення про порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів та підрозділів цивільного стану. Вважає, що даний наказ є незаконним, оскільки вирок Великоберезнянського районного суду від 30.10.2008 року (за яким позивач був засуджений за ч.1 ст.367 Кримінального кодексу України) не набрав законної сили, так як був скасований ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12.09.2009 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2010 року адміністративний позов задоволено частково. Постановлено визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 26 січня 2009 року №32. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області від 28 січня 2009 року № 15 о/с. Зобов'язати Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи поновити ОСОБА_1 на службі на посаді начальника Великоберезнянського районного відділу Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області. Зобов'язати Головне управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 січня 2009 року по 14 травня 2010 року.

Не погодившись із постановою її оскаржили Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Головне управління МНС в Закарпатській області, вважають, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог.

Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи просить змінити постанову Закарпатського окружного адміністративного суду, .скасувавши п.3 резолютивної частини даної постанови.

Вказує на те, що постанова суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування п.2 наказу начальника ГУ МНС України в Закарпатській області №15 o/c від 28.01.2009р. постановлена в порушення даної норми процесуального закону, оскільки судом під час розгляду даної адміністративної справи та прийняття судового рішення не врахованого того, що із змісту наказу начальника ГУ МНС України в Закарпатській області №15 о/с від 28.01.2009р., вбачається, що ОСОБА_1, начальник Великоберезнянського РВ ГУ МНС України в Закарпатській області звільнений зі служби у запас Збройних Сил України із 30.01.2009р. Із наказом начальника ГУ МНС України в Закарпатській області №15 о/с від 28.01.2009р., ОСОБА_1 ознайомлений 30.01.2009р., що стверджується його особистим підписом на вищевказаному наказі. Також, зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України пропустив строк звернення до суду без поважної причини.

Головне управління МНС в Закарпатській області в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вважає, що суд безпідставно визначив, що звільнення ОСОБА_1 не відповідає вимогам Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 629, мотивуючи тим, що 12.02.2009р. ухвалою апеляційного суду Закарпатської області вирок стосовно позивача було скасовано. Вказує, що зазначене твердження суперечить абз. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки статтею 401 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, в разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Зазначає, що судом першої інстанції, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.156 КАС України було відхилено клопотання про зупинення провадження у справі, яке було подано 20.11.2009р., в якому зазначалося, що ухвалою Верховного Суду України від 13.10.2009p. вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30.10.2008р. та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12.02.2009р. щодо ОСОБА_1 - скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд, справа знаходиться в провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області і по суті є невирішеною.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що дані апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Виносячи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 6 наказу МНС України «Про призначення осіб начальницького складу, переатестування та звільнення за вироком суду» від 26 січня 2009 року за № 32 звільнено зі служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1, начальника Великоберезнянського районного відділу ГУ МНС в Закарпатській області, у відповідності до п.102 пп. 6 (в зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду) Положення «про порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів та підрозділів цивільного стану». Підстава звільнення є вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2008 року та подання начальника ГУ МНС в Закарпатській області. 30 січня 2009 року позивача по справі виключено із списків особового складу МНС України.

Згідно преамбули Закону України «Про правові засади цивільного захисту» від 24 червня 2004 року № 1859-ІУ (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон 1859), цей Закон визначає правові та організаційні засади у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та військового характеру, повноваження органів виконавчої влади та інших органів управління, порядок створення і застосування сил, їх комплектування, проходження служби, а також гарантії соціального і правового захисту особового складу органів та підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до ст.40 Закону 1859 особовий склад органів і підрозділів цивільного захисту (спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту, територіальних органів управління, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Державної авіаційної пошуково-рятувальної служби, урядового органу державного нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки, урядового органу державного нагляду у сфері пожежної безпеки, навчальних закладів, науково-дослідних та інших установ, підрозділів забезпечення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту) становлять особи рядового та начальницького складу, слухачі і курсанти.

Статтею 42 Закону 1859 встановлено, що порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту визначається цим Законом та Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України Постановою від 21 липня 2005 року за № 629 затверджено Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного стану (далі - Положення). Згідно п. 98 Положення, звільнення із служби осіб рядового і начальницького складу проводиться: у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу», і за станом здоров'я придатні до військової служби; у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу», або визнані військово-лікарською комісією непридатними за станом здоров'я до військової служби, з виключенням з військового обліку.

Порядок звільнення зі служби особового складу органів внутрішніх справ регулюється розділом «Звільнення зі служби» Положення, та п. 102 пп. 6 цього Положення, де встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які проходять кадрову службу, звільняються із служби у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду.

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_1 вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2008 року засуджено за ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з фінансово-розпорядчими функціями строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 401 КПК України вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.401 КПК України обвинувальний вирок виконується після набрання ним законної сили.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2009 року вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2008 року - скасовано, кримінальна справа стосовно ОСОБА_1 закрита на підставі п. 2 ч.1 ст.6 КПК України (відсутність в діях складу злочину).

На підставі наведеного, суд першої інстанції вірно виходив з того, що вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2008 року не набрав законної сили, а тому підстава для звільнення ОСОБА_1, яка наведена у п.6 наказу МНС України від 26 січня 2009 року № 32 не відповідає вимогам п.102 пп.6 (в зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду) Положення про порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів та підрозділів цивільного стану.

Суд першої інстанції врахував і те, і як це видно із матеріалів справи, що підставою звільнення позивача по справі (згідно подання) є набрання законної сили вироком суду (п. 102 пп. 6 Положення про порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів та підрозділів цивільного стану), при цьому, поясненнями представників відповідачів по справі не підтверджено набрання законної сили обвинувальним вироком суду, а тому є передчасним та необгрунтованим направлення подання про звільнення ОСОБА_1 за п. 102 пп. 6 Положення.

Згідно п. 111 Положення про порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів та підрозділів цивільного стану днем звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби вважається день, з якого їх виключено наказом по особовому складу з кадрів МНС. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно п. 2 наказу ГУ МНС в Закарпатській області від 28.01.2009 року за № 15 о/с п.11 1 Положення грошове забезпечення виплачено за період до 30 січня 2009 року включно.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2010 року по справі №2а-1834/09, без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя < підпис >ОСОБА_2
Судді< підпис > < підпис > ОСОБА_3 ОСОБА_4

< Текст >