Справа № 9277/10/1070
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року 9277/10/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лисенко В.І., при секретарі судового засідання Мазуренко О.В., за участю позивача: ОСОБА_1. представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3ГІ.. ОСОБА_4, третьої особи: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Броварського міжрайонного прокурора Київської області Щербини С.А.. Прокуратури Київської області, Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (з обслуговування м. Бровари та v Броварського району) третя особа Головне управління державного казначейства України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (надалі - позивачка) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Броварського міжрайонного прокурора Київської області Щербини С.А. (надалі - відповідач-1), Прокуратури Київської області (надалі - відповідач-2) та Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (з обслуговування м. Бровари іа Броварського району, надалі - відповідач-3). за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління державного казначейства України в Київській області (надалі - третя особа) про визнання дій відповідача-1 та відповідача-3 протиправними, щодо відмови в реєстрації місця проживання позивач) та її сина, а також щодо відмови у вжитті заходів прокурорського реагування, зобов'язання відповідача-3 зареєструвати місце проживання позивача та ОСОБА_6 за адресою: Київська область, м. Бровари. вул. Олімпійська, буд. 4. кв. 130. стягнення з відповідача-2 моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн. та стягнення з відповідача-3 моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим. що 26.06.2010 позивачка звернулася до відповідача - 3 із заявою про реєстрацію місця проживання її та її сина, однак відповідач - З незаконно відмовив їй у реєстрації, посилаючись на те. що позивачкою до заяви не додано письмову згоду батька на реєстрацію позивачки та її сина за адресою, вказаною в заяві. Позивачка вважає, що відповідач порушив вимоги статті 6 Закону України від 11.12.2003 №1382 - IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою забороняється вимагати для місця реєстрації особи будь-які інші документи, не передбачені цією статтею.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд адміністративний позов задовольнити.

Представники відповідачів проти позову заперечували та пояснили, що позивачка зобов'язана разом із заявою про місце реєстрації надати письмову згоду батька.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, двічі у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не надсилав. З урахуванням думки сторін, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши позивачку, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

З 29.09.2001 по 05.09.2007 позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_7. від якого у 2002 році народила сина ОСОБА_8.

На день народження дитини, позивачка була зареєстрована у орендованій квартирі за адресою: м. Бровари. АДРЕСА_1. де і зареєструвала сина.

З 10.08.2004 року позивачка разом з чоловіком та їхнім сином поселилися в гуртожитку за адресою м. Вишневе, вул. Зелена, 3, де. у встановленому законом порядку, позивачка зареєструвалась разом з сином ОСОБА_8.

У 2007 році шлюб між позивачкою та батьком її сина ОСОБА_7 було розірвано, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу від 09.10.2007 № 557. Із рішення Києво-Святошинського районного суду від 05.09.2010 вбачається, що спір щодо місця проживання дитини між батьками був відсутній, а дитина залишилася проживати разом з матірю за згодою батька.

На донь розгляду справи суду не надано доказів, що батько дитини оспорює право на проживання сина з матір'ю.

11 березня 2009 року позивачка та її син були зареєстровані на орендованій квартирі за адресою: м. Боярка, вул. Квіткова, 11.

8 червня 2010 року позивачка звернулась до паспортного столу м. Боярки Києво- Святошинського району із заявою про зняття з реєстрації її та її малолітнього сина - ОСОБА_6 Після заповнення відповідних документів, їй було поставлено відмітку в паспорт та видано талон про зняття з реєстрації.

26 червня 2010 року позивачка звернулась до сектору у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського міського відділу ГУ МВС України в Київській області із заявою про реєстрацію місця проживання її та її сина в квартирі, частина якої належить їй та її синові на праві власності, за адресою: м. Бровари. вул. Олімпійська, буд. 4 . кв. 130, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 08.01.2004 серії САА № 210190.

З серпня 2010 року на адресу позивачки надійшов лист від відповідача -3, в якому повідомлялось, що у реєстрації її та її сина відмовлено з посиланням на статтю 29 Цивільного кодексу України та на статтю 160 Сімейного кодексу України, відповідно до яких реєстрація місця проживання одного з батьків, разом з неповнолітніми дітьми, у віці до 10 років, проводиться за спільною згодою батьків.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, 25.08.2010 позивачка звернулася до Броварського міжрайонного прокурора Щербини С.А. із проханням внести протест на незаконне рішення відповідача - 3, однак листом від 27.09.2010 №283з/10-4039 позивачку повідомлено, що підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не вбачається.

Вважаючи такі дії відповідачів неправомірними, позивачка звернулась до суду з метою захисту порушених прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 1.12.2003 №1382 - IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі - Закон України від 11.12.2003 №1382 - IV). громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території.

Статтею 5 цього Закону передбачено, що законними підставами перебування на території України є для громадян України- належність до громадянства України.

Відповідно до статті 6 Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Для реєстрації особа подає: письмову заяву та паспортний документ (якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України), квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; два примірники талона зняття з реєстрації. Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів. Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи.

Відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно з частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Таь;им чином, суд вважає, що місце реєстрації дитини та місце проживання не є тотожними поняттями в розумінні чинного законодавства, тому згода батька на місце реєстрації дитини не потрібна, оскільки спір щодо місця проживання дитини відсутній.

Також суд приймає до уваги те. що син позивачки ніколи не був зареєстрований за місцем проживання батька, а батько. ОСОБА_7, до суду з позовом про визначення місця проживання сина не звертався.

Отже, позивачку, подавши заяву про реєстрацію місця проживання її та її сина та талон про зняття з місця реєстрації, виконала всі вимоги, передбачені чинним законодавством.

Однак, відповідач - 3, всупереч вимогам статті 6 Закону України від 11.12.2003 №1382 - IV , вимагав від позивачки письмову згоду батька для реєстрації місця проживання дитини, що не передбачено вимогами цього Закону.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправних дій відповідача - 3, що виразилися у відмові реєстрації місця проживання позивачки та її сина, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання дій відповідача-1 протиправними щодо відмови у вжитті заходів прокурорського реагування, стягнення з відповідача-2 моральної шкоди у розмірі 5000. 00 грн. та стягнення з відповідача-3 моральної шкоди у розмірі 5000. 00 грн. суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки позивачкою не наведено достатніх підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єктам владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Позивач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 11, 14, 69-72, 86, 94. 158 - 163. 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд. -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Броварського міського відділу Головного управління Міністерствавнутрішніх справ України в Київській області (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) щодо відмови у реєстрації місшя проживання ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_6 протиправними.

Зобов'язати Броварський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_6Д за адресою: Київська область, м. Бровари. вул. Олімпійська, буд. 4. кв. 130.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 20 грудня 2010 р.