Справа № 826/24432/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 листопада 2015 року 14:40 № 826/24432/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кротюка О.В. , суддів Літвінової А.В. Мазур А.С. , при секретарі судового засідання Семенченко Р.О. вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2
до Київської міської виборчої комісії

провизнання голосування, яке відбувалося 25.10.2015 на виборчих дільницях м. Києва недійсними, визнання протиправним не розгляд звернення від 27.10.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач 1) та ОСОБА_2 (далі - позивач 2) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської виборчої комісії (далі - відповідач) та просять суд:

- визнати протиправним не розгляд Київською міською виборчою комісією звернення позивачів від 27.10.2015;

- визнати голосування, яке відбулося 25.10.2015 на виборчих дільницях міста Києва недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідач своїми діями порушив права останніх на участь в управлінні державними справами та унеможливив реалізацію пасивного виборчого права ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Окрім того, позивачі стверджують, що на їх звернення від 27.10.2015 належного реагування від відповідача, у формі наданні відповіді на останнє здійснено не було. Поряд з цим, 30.10.2015 були оголошені результати першого туру виборів міського голови м. Києва, у той час коли, звернення позивачів розглянуто не було.

Позивачі в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справ за своєї відсутності або поважність причини неявки суду не подавали.

Згідно ч. 12 ст. 172 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених усно.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали 27.10.2015 (далі - звернення) до Київської міської виборчої комісії звернення про визнання голосування на виборчих дільницях м. Києва недійними. Згідно відмітки на ньому, останнє отримано відповідачем 27.10.2015.

Як стверджують позивачі у позовній заяві Київська міська виборча комісія проігнорувала звернення не прийнявши жодного рішення по ньому. Натомість, 30.10.2015 було здійснено оголошення результатів першого туру виборів міського голови Києва.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають наявність протиправних дій відповідача щодо не розгляду їх звернення від 27.10.2015. В зв'язку з вказаним, останні звернулися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Окрім того, позивачі зазначають про порушення їх прав, зокрема щодо участі в управлінні державними справами шляхом унеможливлення реалізації їх пасивного виборчого права.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час, основні засади, організація і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост визначаються Законом України «Про місцеві вибори» 14 липня 2015 року N 595-VIII (далі - Закон N 595-VIII).

Згідно з частинами 3, 5 ст. 20 Закону N 595-VIII територіальна виборча комісія є постійно діючим колегіальним органом, що в межах своїх повноважень забезпечує організацію та проведення місцевих виборів. Члени територіальної виборчої комісії здійснюють свої повноваження до сформування на чергових місцевих виборах у порядку, передбаченому цим Законом, нового складу відповідної територіальної виборчої комісії.

Територіальна виборча комісія є юридичною особою.

Територіальна виборча комісія на період здійснення своїх повноважень забезпечує організацію і проведення місцевих виборів у межах повноважень та у порядку, передбачених цим та іншими законами України (ч.1 ст. 25 Закону N 595-VIII).

Згідно п. 20 частини 5 ст.25 Закону N 595-VIII міська, районна в місті (у містах, де утворені районні у місті ради) територіальна виборча комісія розглядає звернення, заяви і скарги стосовно підготовки та проведення місцевих виборів до відповідної місцевої ради, приймає щодо них рішення.

Отже, з останнього впливає, що відповідач розглядає звернення, заяви і скарги підготовки та проведення місцевих виборів до відповідної місцевої ради.

Розділ XIII Закону N 595-VIII врегульовує питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності, що стосуються місцевих виборів, відповідальність за порушення законодавства про місцеві вибори.

Зокрема частиною 1, 2 статті 94 Закону N 595-VIII встановлено, що кандидат, його довірена особа, місцева організація політичної партії, кандидати від якої зареєстровані на відповідних місцевих виборах, її представник в територіальній виборчій комісії або уповноважена особа, офіційний спостерігач, виборча комісія, утворена відповідно до цього Закону, а також виборець, виборчі права або охоронювані законом інтереси якого щодо участі у виборчому процесі порушено рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта оскарження, може звернутися до виборчої комісії зі скаргою, що стосується виборчого процесу, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею та статтями 95 - 98 цього Закону. Суб'єкт виборчого процесу може звернутися до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суб'єкти звернення зі скаргою, зазначені в частині першій цієї статті, можуть з урахуванням вимог цього Закону оскаржити до відповідної виборчої комісії рішення, дії чи бездіяльність, що стосуються виборчого процесу, таких суб'єктів оскарження, зокрема виборчої комісії, члена виборчої комісії.

Виборець може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів оскарження, якщо ці рішення, дії чи бездіяльність порушили або порушують його виборчі права або охоронювані законом інтереси щодо участі у виборчому процесі його особисто (ч. 12 ст. 94 Закону N 595-VIII).

Статтею 96 Закону N 595-VIII визначено форму і зміст скарги. У відповідності до частини 1 статті 97 вказаного закону порядок розгляду скарг виборчими комісіями визначається цим Законом та порядком розгляду скарг, встановленим Центральною виборчою комісією. Скарга, оформлена з додержанням вимог статті 96 цього Закону, розглядається відповідною територіальною виборчою комісією на засіданні протягом двох днів з дня її отримання, а Центральною виборчою комісією - протягом трьох днів з дня її отримання, якщо інше не передбачене цим Законом (ч. 4 ст. 97 Закону N 595-VIII).

З вищевикладеного слідує, що суб'єкт виборчого процесу з метою захисту свої порушених прав та інтересів подає скаргу, яка має відповідати формі і змісту визначеної статтею 96 Закону N 595-VIII, розгляд якої здійснюється відповідною територіальною виборчою комісією на засіданні протягом двох днів з дня її отримання. Скарга до виборчої комісії подається у письмовій формі. Скарга має містити: 1) назву виборчої комісії, до якої подається скарга; 2) прізвище, власне ім'я (усі власні імена), по батькові (за наявності) або найменування суб'єкта звернення зі скаргою, адресу місця його проживання, місцезнаходження (поштова адреса), а також номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти, якщо такі є; 3) прізвище, власне ім'я (усі власні імена), по батькові (за наявності) або найменування суб'єкта оскарження, адресу місця його проживання, місцезнаходження (поштова адреса), а також номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти, якщо такі є; 4) суть порушеного питання; 5) виклад обставин і зазначення доказів, якими суб'єкт звернення зі скаргою обґрунтовує свої вимоги; 6) чітко сформульовані вимоги із зазначенням суті рішення, ухвалення якого вимагається від суб'єкта розгляду скарги; 7) перелік документів і матеріалів, що додаються; 8) у разі їх наявності зазначення заінтересованих осіб, яких суб'єкт звернення зі скаргою вважає за потрібне залучити до розгляду скарги (або зазначення про відсутність таких осіб); 9) підпис суб'єкта звернення зі скаргою або його представника із зазначенням дати підписання.

Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти висновку, що суб'єкт виборчого процесу з метою оскарження рішення, дій чи бездіяльності, що стосуються виборчого процесу та прав, інтересів виборця особисто, звертається зі скаргою до виборчої комісії та/або з позовною заявою до суду.

В той же час, Закон N 595-VIII не встановлює іншого порядку оскарження ніж звернення у формі скарги. Будь-які інші форми звернення в силу вказаних положень також розглядаються відповідачем, проте правовий режим їх розгляду нормами Закону N 595-VIII не регламентується. Відтак підлягають в таких випадках застосуванню норми закону «Про звернення громадян» (393/96-ВР від 02.10.1996). Так, преамбула вказаного закону визначає, що останній регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами подано до Київської міської виборчої комісії звернення, у той час коли Закон України «Про місцеві вибори» встановлює подання саме скарги. Слід зауважити, що Закон N 595-VIII регулює спеціальні правовідносини, які виникають між суб'єктами виборчого процесу, у тому числі щодо порядку, строків та форми оскарження рішень, дій чи бездіяльності територіальної виборчої комісії. Таким чином, на думку суду, для реалізації права за захист суб'єкта виборчого процесу, шляхом оскарження рішення, дій чи бездіяльності відповідної територіальної виборчої комісії суб'єктом виборчого права подається саме скарга або відповідний позов до суду.

Частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного суду регламентовано, що право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій мають суб'єкти відповідного виборчого процесу (крім виборчої комісії), а також ініціативна група референдуму, інші суб'єкти ініціювання референдуму.

Виборець (громадянин, який має право голосу у відповідних виборах або референдумі) може оскаржити рішення, дію чи бездіяльність виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій, якщо таке рішення, дія чи бездіяльність порушує виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі чи процесі референдуму його особисто (ч. 2 ст. 172 КАС України). Вказані норми кореспондуються з приписами Закону N 595-VIII.

Таким чином, необхідним елементом оскарження рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії є наявність порушеного виборчого права або інтересу щодо участі у виборчому процесі суб'єкта виборчого процесу.

Враховуючи те, що позивачами подано звернення, у той час коли, Закон N 595-VIII вимагає подання скарги, судом не вбачається порушення прав та інтересів позивачів щодо не розгляду звернення від 27.10.2015, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дотримано форми оскарження рішень, дій чи бездіяльності територіальної виборчої комісії, зокрема подачі скарги.

Окрім того, за своїм змістом звернення позивачів від 27.10.2015 року не є скаргою в розумінні Закону N 595-VIII, оскільки остання не містить викладу обставин порушення конкретних особистих виборчих прав позивачів, на захист яких спрямовано відповідне звернення.

Разом з тим, судом встановлено з пояснень представника відповідача, що відповідь на звернення позивачів від 27 жовтня 2015 року було підготовлено та фактично надано 27 жовтня 2015 року № 777. Проте остання не була вручена позивачам, оскільки засоби зв'язку, вказані ними у такому зверненні, не відповідали. Проте, на думку суду, це не перешкоджає відповідачу, в строки, встановлені Законом «Про звернення громадян», які на час розгляду цієї справи не спливли, скерувати відповідну відповідь позивачам.

Враховуючи той факт, що позивачі не є зареєстрованими у встановленому Законом N 595-VIII кандидатами у депутати відповідної міської ради або міського голови, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в цілому, оскільки, як вже було вказано вище, особисті права та інтереси позивачів у виборчому процесі не порушено. Зворотного судом не встановлено.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вищевикладеного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною дев'ятою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Згідно із приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 6 названого Закону визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 24, 65, 69-71, 158-163, 167, 172, 177 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України (розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті Києві №4007, МФО 820019, код отримувача 38004897) судовий збір у розмірі 974, 40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2) на користь Державного бюджету України (розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті Києві №4007, МФО 820019, код отримувача 38004897) судовий збір у розмірі 974, 40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні 40 копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному частиною третьою статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими частиною п'ятою статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя О.В. Кротюк

Судді А.В. Літвінова

А.С. Мазур