Справа № 2а-3610/10/2270
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 р. Справа № 29806/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Любашевського В.П.

суддів Заверухи О.Б.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Гром В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2010 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації в Хмельницькій області , Славутської обєднаної державної податкової інспекції , Профспілкової організації державної податкової інспекції м. Нетішин про визнання неправомірним та скасування наказу Державної податкової адміністрації в Хмельницькій області № 101-0 від 20.04.2010 року, поновлення на посаді заступника начальника Славутської обєднаної державної податкової інспекції - начальника Нетішинського відділення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів - Державної податкової адміністрації в Хмельницькій області, Славутської обєднаної державної податкової інспекції та Профспілкової організації державної податкової інспекції м. Нетішин в якому вказує, що 20.04.2010 року Державною податковою адміністрацією у Хмельницькій області прийнятий наказ № 101-0, про звільнення його з посади заступника начальника Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області - начальника Нетішинського відділення у звязку з нез'явленням на роботу більше 4 місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, згідно п. 5 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказаний Наказ позивач вважає незаконним та просить скасувати його.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2010 р. у задоволенні позову відмовлено. При цьому, постанова суду мотивована тим, що відповідно до листків непрацездатності виданих позивачу він хворів: з 17.12.2009 року по 31.12.2009 року; з 11.01.2010 року по 23.01.2010 року; з 25.01.2010 року по 04.02.2010 року; з 05.02.2010 року по 27.02.2010 року; з 01.03.2010 року по 13.03.2010 року; з 15.03.2010 року по 26.03.2010 року; з 29.03.2010 року по 02.04.2010 року; з 06.04.2010 року по 23.04.2010 року. З урахуванням вищевказаного, чотирьохмісячний термін часу хвороби позивача фактично закінчився 19 квітня 2010 року, але він продовжував хворіти до 23.04.2010 року, що і дало підставу відповідачу звільнити позивача на підставі п. 5 ч. 1 ст.40 КЗпП України 20.04.2010 року. При цьому суд першої інстанції вважає таке звільнення правомірним, оскільки ч. 3 ст. 40 КЗпП України допускає проводити його в період тимчасової непрацездатності.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2010 р. скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в день звільнення він перебував на лікарняному, а тому звільнення є незаконним. Окрім вказаного скаржник посилається на порушення процедури звільнення.

Зясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду без змін, з наступних підстав:

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що згідно наказу Державної податкової адміністрації в Хмельницькій області № 101-0 від 20.04.2010 року звільнено ОСОБА_2 20.04.2010 року з посади заступника начальника Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області - начальника Нетішинського відділення у звязку з нез'явленням на роботу більше 4-х місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, згідно п. 5 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу, колегія суддів приймає до уваги, що в силу п. 5 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

Із аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування передбачає одночасну наявність двох складових її диспозиції - як установленого нею проміжку часу, протягом якого працівник не з'являвся на роботу, так і факту безперервної непрацездатності працівника упродовж зазначеного часу, відсутність хоча б однієї з них виключає можливість застосування згаданої норми як підстави звільнення з роботи.

Як встановлено, на підставі листків непрацездатності виданих позивачу він хворів: з 17.12.2009 року по 31.12.2009 року; з 11.01.2010 року по 23.01.2010 року; з 25.01.2010 року по 04.02.2010 року; з 05.02.2010 року по 27.02.2010 року; з 01.03.2010 року по 13.03.2010 року; з 15.03.2010 року по 26.03.2010 року; з 29.03.2010 року по 02.04.2010 року; з 06.04.2010 року по 23.04.2010 року. Протягом вказаного часу позивач до виконання своїх трудових обовязків не приступив. Тому, звільнення позивача слід вважати законним.

Стосовно доводів апелянта про неможливості звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності, то частиною третьою ст. 40 КЗпП встановлено виняток із цього правила, і зазначено що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Тому, пункт 5 статті 40 КЗпП єдиний виняток із загального правила заборони розірвання трудових правовідносин з ініціативи власника під час тимчасової непрацездатності працівника, згідно з яким працівника можна звільнити у разі нез'явлення його на роботу протягом більш як 4 місяців поспіль унаслідок тимчасової непрацездатності (не враховуючи відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами), якщо законодавством не встановлено тривалішого строку.

Щодо посилань апелянта на порушення процедури звільнення, то колегія суддів визнає їх необгрунтованими, оскільки Протоколом засідання профспілкової організації Державної податкової інспекції у м. Нетішин № 5 від 19.04.2010 року стверджено розгляд подання Славутської об'єднаної державної податкової інспекції від 19.04.2010 року, про звільнення з посади заступника Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області - начальника Нетішинського відділення ОСОБА_2 і надання згоди на звільнення. Щодо посилань апелянта на його відсутність на засіданні профкому 19.04.2010 року, як на обставину, що свідчить про незаконність звільнення то колегія суддів вважає таке необґрунтованим, враховуючи специфіку звільнення на підставі п. 5 ч. 1 ст.40 КЗпП України, так як тимчасова непрацездатність працівника є обєктивною обставиною, що перешкоджає участі у засіданні профспілкового органу.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам у справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Зважаючи на викладене, та керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2010 р. по справі № 2а-3610/10/2270 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя В. П. Любашевський

Судді О.Б. Заверуха

ОСОБА_1