Справа № 808/4240/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ К/800/62896/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Лосєва А.М.
Верибицької О.В.
Голубєвої Г.К.
за участю секретаря Титенко М.П.
за участю представників:
позивача:Денисюк О.С.
відповідача:Бурашнікової О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року

у справі № 808/4240/13-а

за позовом Заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (надалі - відповідач, податковий орган) про зобов'язання відповідача провести відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування підприємств оборонно-промислового комплексу» від 02 жовтня 2012 року № 5414-VІ (надалі - Закон № 5414-VІ), списання податкового боргу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2707388,00 грн. та визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несписання податкового боргу в сумі 2707388,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року, адміністративний позов задоволено.

Вважаючи, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Законом № 5414-VІ підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено п. 2-2, яким передбачено, що підлягає списанню податковий борг (у тому числі встановлений судовими рішеннями та реструктуризований) станом на 1 липня 2012 року, не сплачений станом на дату набрання чинності цим Законом, платників податків-підприємств оборонно-промислового комплексу, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром", перед бюджетом (у тому числі податковий борг, який виник у зв'язку з порушеннями податкового, валютного та митного законодавства), а також грошові зобов'язання, які виникнуть у зв'язку із застосуванням механізму списання відповідно до статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

На виконання вимог вказаного Закону, Запорізьким державним підприємством «Радіоприлад» подано до відповідача заяву про списання податкового боргу від 01 листопада 2012 року.

Листом від 31 січня 2013 року №381/10/19-213 відповідачем повідомлено позивача про списання податкового боргу у загальній сумі 3444700 грн., у тому числі з податку на прибуток - 28000,00 грн., земельного податку - 3099000,00 грн., податку на доходи фізичних осіб - 317700,00 грн. Водночас, відповідачем не списано 2707388,00 грн. податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб з тих підстав, що він не обліковується по карткам особових рахунків позивача та не є, на думку відповідача, податковим боргом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Грошовим зобов'язанням, згідно із пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 54.1, 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

В касаційній скарзі відповідач зазначає, що податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2707388,00 грн. контролюючим органом позивачу не визначалась, а тому вказана сума не є податковим боргом в розумінні Податкового кодексу України. Крім того, відповідач вказує на те, що відповідна сума боргу відсутня в картці особового рахунку позивача.

Вказані доводи колегією суддів до уваги не беруться, оскільки податкове зобов'язання платника податку, в тому числі зі сплати податку з доходів фізичних осіб, самостійно визначене у поданих до податкового органу податкових деклараціях і не сплачене до бюджету, є податковим боргом, який може бути примусово стягнутий податковим органом за рішенням суду. При цьому, винесення податкового рішення-повідомлення в цьому випадку законодавством не вимагається. Зазначене також збігається з позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, в його постанові від 10 червня 2014 року у справі № 21-135а14.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про протиправність дій позивача щодо несписання відповідної суми податкового боргу позивача з податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210, 214, 215, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі № 808/4240/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)О.В. Вербицька
(підпис) Г.К. Голубєва