Справа № 2а-9054/12/2670
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9054/12/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді: Літвіної Н.М., суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року, відмовлено Київському міському центру зайнятості в задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 травня 2015 року касаційну скаргу Київського міського центру зайнятості задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 вересня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Київського міського центру зайнятості кошти у розмірі 18 463 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 56 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ОСОБА_2, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 22 травня 2012 року до Солом'янського районного центру зайнятості, на обліку у якого перебував відповідач, надійшла довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, згідно якої ОСОБА_2 з 28 липня 2005 року зареєстрований як фізична особа - підприємець, при цьому запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця відсутній.

На підставі вищезазначеної інформації, Солом'янським районним центром зайнятості видано наказ № НТ120524 від 24 травня 2012 року, яким відповідача знято з обліку та зобов»язано повернути виплачену йому допомогу по безробіттю та кошти, витрачені на надання соціальних послуг (професійного навчання).

Згідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» - фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 9 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» - для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця; довідку відповідного органу державної податкової служби про зняття фізичної особи - підприємця з обліку як платника податків; довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про зняття з обліку; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про зняття з обліку.

Отже, вказаною нормою передбачено перелік документів та дій, які необхідно здійснити особі для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем 13 жовтня 2005 року отримано довідку відповідного органу фонду соціального страхування про те, що він не перебуває на обліку, довідку з державної податкової інспекції від 03 березня 2006 року та довідку від 08 вересня 2006 року про те, що він знятий з обліку як платник страхових внесків в Пенсійному фонді України.

Проте, відповідачем не надано доказів подачі державному реєстратору заповненої реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням та вищезазначених довідок, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» не передбачено автоматичне припинення державної реєстрації фізичних осіб - підприємців.

Згідно до п. 14 ст. 47 Закону - документи, які подаються для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, приймаються за описом, копія якого в день надходження документів видається (надсилається рекомендованим листом) заявнику з відміткою про дату надходження документів.

Так, з опису документів, що надаються фізичною особою - підприємцем державному реєстратору для внесення до ЄДР запису про рішення щодо припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності, вбачається, що 08 серпня 2005 року відповідачем було подано нотаріально посвідчену заяву встановленого зразка про припинення підприємницької діяльності та копію квитанції виданої банком.

Враховуючи неподання всіх необхідних документів, визначених п. 9 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відповідач перебував на обліку як фізична особа - підприємець.

Таким чином, відповідач отримував допомогу по безробіттю без законних на те підстав.

Відповідно до п. п. «б» п. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» № 803-XII від 01 березня 1991 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) - до зайнятого населення належать, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Згідно до ст. 2 Закону - безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 36 Закону - сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20 листопада 2000 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136; у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не міг бути визнаний безробітним і не мав права на виплачені йому кошти у вигляді допомоги по безробіттю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07 жовтня 2014 року № 21-408а14.

Враховуючи вище встановлені обставини та з огляду на висновки Вищого адміністративного суду України, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. В свою чергу доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г. Повний текст ухвали виготовлений 03 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.