Справа № 3921/10/1070
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2010-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2010 року 3921/10/1070

Київський окружний адміністративний суд в особі судді Лисенко В.І., при секретарі судового засідання Горбачі А.М., за участю представників сторін

від позивана - ОСОБА_1

від відповідача: - не з 'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Сквирської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкової заборгованості, -

встановив:

У березні 2010 року до Київського окружного адміністративного суду звернулась Сквирська міжрайонна державна податкова інспекція Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення до державного бюджету податкової заборгованості у розмірі 299,67 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом за єдиним податком.

Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обовязкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами. Виявивши наявність у відповідача податкової заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості до державного бюджету.

Представник позивача в судовому засіданні 26.04.2010р. позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач заперечень проти позову не надав, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не надсилав, в судове засідання 26.04.2010р. не зявився, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_2 має статус фізичної особи - підприємця, зареєстрований Володарською районною адміністрацією Київської області 18.08.2008р. (номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - 2 000957), як платник податків перебуває на обліку у Сквирській міжрайонній державній податковій інспекції (Володарське відділення) Київської області з 19.08.2008 р. за № 3984.

26.08.2008р. відповідач подав заяву до податкового органу про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності. Згідно із заявою визначено вид підприємницької діяльності - діяльність монтаж систем опалення, водопостачання, каналізації, протипожежні роботи, інші роботи пов'язані з завершенням будівництва.

За даними податкового органу відповідач має податкову заборгованість за єдиним податком в сумі 299,67 грн.

Податковим органом було надіслано на адресу відповідача першу і другу податкові вимоги (від 23.10.2008р. №1/168 та від 04.12.2008р. №2/299), однак до дня судового розгляду податкову заборгованість відповідачем не сплачено.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких положень законодавчих актів.

Указом Президента України від 03.07.1998р. № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (далі - Указ від 03.07.1998р. № 727/98) спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва, зокрема, фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно з пунктом 2 Указу від 03.07.1998р. № 727/98 суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

У разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Згідно з рішенням 6 (позачергова) сесії Володарської районної ради Київської області V скликання від 12.12.2006 р. № 51-06(11) - V «Про ставки єдиного та фіксованого податків для фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності» ставки єдиного податку встановлені в залежності від виду підприємницької діяльності, зокрема, за видом діяльності, обраним відповідачем, - за ставкою 150,00 грн. на місяць.

Пунктом 2 Указу від 03.07.1998р. № 727/98 встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідач мав сплачувати суми єдиного податку до 20 числа кожного місяця, наступного за звітним, та надавати докази сплати податку до податкового органу разом з податковою звітністю.

Відповідно до пункту 1.2 статті 15 Закону України від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон України від 21.12.2000р. №2181-111) податкове зобов'язання - це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закон України від 21.12.2000р. №2181-111 податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Частиною першою підпункту 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України від 21.12.2000р. № 2181-III передбачено, що у разі, коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму податкового зобовязання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Статгею 5 Закону України від 21.12.2000р. №2181-111 також передбачено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, якщо платник податків не здійснив адміністративного оскарження визначеної суми податкового зобов'язання. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України від 21.12.2000р. №2181-111 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ, є виключно податкові органи.

Згідно з пунктом 11 статті 10 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню: відповідач є субєктом оподаткування єдиним податком, ставка податку, податкова база, а також сума податкового зобовязання, що належить до сплати податковим органом визначені правомірно і правильно.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державного бюджету України податкову заборгованість у розмірі 299 (двісті девяносто девять) гривень 67 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 30 квітня 2010 р.