Справа № 2-а-1677/10
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1677/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши в залі суду м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті основної та додаткової пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії з урахуванням проведених виплат,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про визнання дій щодо відмови у здійсненні перерахунку основної та додаткової пенсії неправомірними, зобовязання провести перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 травня 2010 року із розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та доплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Відповідач подав заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, так як вимоги чинного законодавства при виплаті зазначених пенсій позивачу дотримуються та проводяться в порядку та розмірах відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області, є інвалідом, II група довічно. Має посвідчення особи, яка постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Позивач є особою, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом II групи, що підтверджується довідкою серії КИО № 110273 від16 лютого 2000 року.

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ, одержує пенсію по II групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії I, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категорія пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03 січня 2002 року № 1 встановлено, що розрахунок основної та додаткової пенсії, призначених відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.

Пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тексти ст. ст. 50, 54 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам II групи 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по II групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

ОСОБА_2 ПФУ виплачувало позивачу державну пенсію в розмірі 200%, а додаткову пенсію в розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 1 ст. 147, ч.2 ст. 152 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України зворотної дії не має, тому не поширюється на правовідносини, що виникли в період з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановив, що з 22 травня 2008 року особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, - інвалідам II групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а розмір їхньої основної пенсії не може бути нижче 965 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16 липня 2008 року № 654 визначено, що з 01 липня 2008 року розмір пенсії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів II групи становить 1090 грн.

Починаючи з 22 травня 2008 року, ОСОБА_2 ПФУ нараховує та виплачує позивачу основну і додаткову пенсії у розмірах, встановлених зазначеними постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008 року № 654.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу основну та додаткову пенсії, передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та доплатити йому недоплаченої частини пенсії суд вважає протиправними.

Згідно із ч. 1 ст. 147, ч.2 ст. 152 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин, дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та доплати недоплаченої частини пенсії суд вважає протиправними.

У звязку з наведеним, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 01 травня 2010 року перерахунок пенсії позивача у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а також доплати йому з 01 травня 2010 року невиплачену суму пенсії.

На підставі ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10,1 1, 71, 86, 122, 159-163, 183-2 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у

м. Броварах Київської області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області провести з 01 травня 2010 року перерахунок розміру основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 і ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку восьми мінімальних пенсії за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та доплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя