Справа № 802/3821/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 жовтня 2015 р. Справа № 802/3821/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Михайла Володимировича

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за поданням: Бершадської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс"

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Бершадська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс".

Внесене подання мотивоване тим, що на підставі наказу в.о. начальника Бершадської ОДПІ від 06 травня 2015 року № 96 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс", наказу в.о. начальника Бершадської ОДПІ від 19 жовтня 2015 року № 251 "Про внесення змін до наказу Бершадської ОДПІ від 06 травня 2015 року № 96 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" та направлень на перевірку від 19.10.2015 року №№ 146, 147, 148, працівниками Бершадської ОДПІ здійснено вихід для проведення перевірки приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс". Однак, до проведення перевірки перевіряючих допущено не було, внаслідок чого в.о. начальника Бершадської ОДПІ 22.10.2015 прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Враховуючи, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та фактично перешкоджає здійсненню Бершадською ОДПІ податкового контролю, заявник просить підтвердити адміністративний арешт майна приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс".

Представник заявника у судове засідання подання підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився із невідомих для суду причин, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

В силу вимог ч. 7 ст. 183-3 КАС України, неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

З огляду на вказані норми КАС України, суд вирішив здійснювати розгляд подання за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання належить задовольнити у повному обсязі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 06 травня 2015 року, керуючись планом-графіком проведення документальних перевірок та на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, в.о. начальника Бершадської ОДПІ ОСОБА_2 прийнято наказ № 96 про здійснення документальної планової виїзної перевірки з питань правильності обчислення і своєчасності сплати податків та інших платежів до бюджетів, внесків до державних цільових фондів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, наявності посвідчень про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, спеціальних дозволів (ліцензій, патентів) для їх здійснення, а також порядку проведення розрахунків із споживачами ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" за період з 05.08.2012 року по 31.12.2014 року.

Згідно пункту 2 даного наказу, перевірку вирішено здійснити з 18.05.2015 року в термін 20 робочих днів.

Не погоджуючись з діями Бершадської ОДПІ щодо прийняття наказу про проведення перевірки, ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" оскаржило їх до Вінницького окружного адміністративного суду. Однак, ухвалою суду від 17 серпня 2015 року у справі № 802/1367/15-а позовну заяву ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" залишено без розгляду.

19 жовтня 2015 року, керуючись ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2015 року по справі № 802/1367/15-а, планом-графіком проведення документальних перевірок та на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, в.о. начальника Бершадської ОДПІ ОСОБА_2 прийнято наказ № 251 про внесення змін до наказу Бершадської ОДПІ від 06.05.2015 року № 96 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс", шляхом викладення п. 2 у новій редакції, а саме, вирішено здійснювати перевірку з 20.10.2015 року в термін 20 робочих днів.

З пояснень представника заявника наданих під час судового розгляду справи слідує, що вказаний наказ прийнято в зв`язку з неможливістю початку проведення документальної планової виїзної перевірки 18.05.2015 року, оскільки дії щодо такого проведення оскаржувались відповідачем в судовому порядку.

На виконання вимог наказу Бершадської ОДПІ від 06.05.2015 року № 96 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс", із змінами внесеними наказом Бершадської ОДПІ від 19.10.2015 року № 251, уповноважені направленнями від 19.10.2015 року №№ 146, 147, 148 на проведення перевірки службові особи Бершадської ОДПІ, 20.10.2015 року здійснили вихід на підприємство та з метою проведення перевірки посадовим особам відповідача пред'явили службові посвідчення, направлення на проведення перевірки та копію наказу про проведення перевірки, тобто виконали передбачені статтею 81 ПК України умови допуску до проведення документальних виїзних перевірок.

Разом з тим, уповноважені службові особи Бершадської ОДПІ до проведення перевірки відповідачем допущені не були, що засвідчується актом від 20.10.2015 року № 210/22/37908640 "Про відмову у допуску посадових осіб Бершадської ОДПІ до проведення планової виїзної документальної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 05.08.2012 року по 31.12.2014 року".

В зв'язку з відмовою у допуску до проведення перевірки, рішенням в.о. начальника Бершадської ОДПІ ОСОБА_2 від 22.10.2015 року № 2622 застосовано умовний адміністративний арешт майна приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих органів, до яких, зокрема, відноситься здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів, здійснення контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість, організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Відповідно до пп.16.1.9 п.16.9 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Нормами п. 77.1 ст. 77 ПК України встановлено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Всі вищезазначені вимоги службовими особами позивача були виконані.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодних документально підтверджених доказів, які б ставили під сумнів законність дій позивача.

Стаття 94 Податкового кодексу України визначає, що умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

У відповідності до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

В силу положень підпункту 94.6.1 пункту 94.6 ст. 94 ПК України, керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до п. 4.1. Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків", затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №568 від 10.10.2013 року, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

У відповідності до п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Частиною 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що Бершадська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області діяла в межах своїх повноважень, а тому подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В силу п. 4 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову прийняту у справах, визначених статтею 183-3 цього Кодексу.

Керуючись статтями 158, 167, 183-3, 255, 257 Кодексу адміністративного cудочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Бершадської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області задовольнити.

Визнати обгрунтованим рішення Бершадської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області від 22 жовтня 2015 року №2622 про застосування адміністративного арешту майна приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс" ().

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна