Справа № 805/2998/15-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 р. Справа № 805/2998/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Час прийняття постанови:12 год. 15 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючий суддя: Куденков К.О.

розглянувши у порядку письмового провадження позовну заяву Апеляційного суду Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Апеляційний суд Донецької області (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач, ОСОБА_1А.) про стягнення грошових коштів за невідпрацьовані дні відпустки у розмірі 622,52 грн.

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, використавши відпустку за період роботи з 16.01.2014р. по 15.01.2015р. був звільнений з роботи за власним бажанням 01.10.2014р., в наслідок чого виникла заборгованість у розмірі 622,52 грн.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Відповідач у судове засідання не з'явилась.

Враховуючи положення ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

Відповідно до довідки Апеляційного суду Донецької області від 26.10.2015р. №127, ОСОБА_1 була прийнята на службу до Апеляційного суду Донецької області 16.01.2013р. та згідно даних графіка надання відпусток на 2014 рік, в період з 05.05.2014р. по 04.06.2014р. включно перебувала у щорічній відпустці.

Наказом керівника апарату Апеляційного суду Донецької області №301к від 01.10.2014р. секретаря судового засідання відділу забезпечення діяльності судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 01 жовтня 2014 року за власним бажанням, відповідно до статті 38 КЗпП України.

Пунктом 2 вказаного наказу передбачено зробити відрахування із заробітної плати за 9 календарних днів відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини за період роботи з 16.01.2014р. по 15.01.2015р.

У відповідності до наданої позивачем довідки про доходи відповідача (зарплата за 2014р.), у серпні 2014р. відповідачу нараховано 2318,62 грн., до сплати 1815,81 грн.

Згідно з розрахунковими листами з січня 2014р. по жовтень 2014р., за 9 календарних днів відпустки невідпрацьованої частини робочого року розмір виплачених позивачу коштів складає 575,21 грн.

Як вбачається з вказаних розрахункових листів, позивачем заявлено до стягнення грошові кошти за невідпрацьовані дні відпустки разом з утриманими єдиним внеском у розмірі 37,97 грн. та військовим збором у розмірі 9,34 грн.

Також, відповідно до вказаних розрахункових листів, у серпні 2014р. відповідачу виплачено 1815,81 грн. через банк.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР «Про відпустки» встановлено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

За приписами п.2 ч.2 ст.127 Кодексу законів про працю України, передбачено, що відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію.

Таким чином, враховуючи звільнення відповідача за власним бажанням, відповідач має повернути позивачу 575,21 грн. Утримана сума військового збору та єдиного внеску стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі наведеного, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Апеляційного суду Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 575 (пятсот сімдесят пять) гривень 21 (двадцять одну) копійку на користь Апеляційного суду Донецької області (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Леніна, 10; ідентифікаційний код 02891428).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження та складена у повному обсязі 02 листопада 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Куденков К.О.