Справа № 2а-10685/12/1370
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/38910/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі - ГУ МВС) України у Львівській області, Львівського міського управління (далі - Львівське МУ) ГУ МВС України у Львівській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати незаконним та скасувати наказ №1989 від 07 грудня 2012 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників батальйону ПС при Львівському МУ ГУ МВС»; визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України у Львівській області №444 о/с від 26 грудня 2012 року про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за пунктом 63 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновити на посаді інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби при Львівському МУ ГУ МВС України у Львівській області та стягнути з ГУ МВС України у Львівській області на його користь середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу з 26 грудня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни є незаконним, оскільки відповідно до положень Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України до відповідальності може бути притягнуто лише особу, що вчинила правопорушення. Однак, з приводу подій, які описані в оскаржуваних наказах, проводилась перевірка інспекцією з особового складу УКЗ ГУ МВС України у Львівській області та прокуратурою Сихівського району м. Львова, за наслідками якої було відмовлено в порушенні відносно нього кримінальної справи, та не притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2013 року позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ №1989 від 07 грудня 2012 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників батальйону ПС при Львівському МУ ГУ МВС». Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області №444 о/с від 26 грудня 2012 року про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за пунктом 63 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_4 на посаді інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби при Львівському МУ ГУ МВС України у Львівській області з 03 липня 2013 року. Стягнуто з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_4 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 26 грудня 2012 року по 03 липня 2013 року в сумі 15404,09 грн., із утриманням обов'язкових податків та зборів.

У касаційній скарзі ГУ МВС України у Львівській області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 20 червня 2003 року проходив службу в органах МВС України. Згідно наказу ГУ МВС України у Львівській області від 24 лютого 2011 року №66 о/с позивач призначений на посаду інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби при Львівському МУ ГУ МВС України у Львівській області.

04 грудня 2012 року начальником ГУ МВС України у Львівській області затверджено висновок службового розслідування за фактом протиправних дій працівників батальйону патрульної служби при Львівському МУ ГУ МВС України у Львівській області. Так, службовим розслідуванням встановлено, що 23 листопада 2012 року близько 22:45 год. інспектори патрульної служби батальйону патрульної служби при Львівському МУ ГУ МВС України у Львівській області прапорщик міліції ОСОБА_5 та старшина міліції ОСОБА_4, перебуваючи поза службою в стані алкогольного сп'яніння, спровокували конфлікт в барі «Дукан» з барменом ОСОБА_6, що зафіксовано відеозаписом з камер спостереження бару.

За результатами проведеного службового розслідування за грубі порушення Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, присяги працівника органів внутрішніх справ України та вимог розділу 4 наказу МВС України від 22 лютого 2012 року №155 Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, що виразились в скоєнні протиправних, компрометуючих органи внутрішніх справ дій, що є несумісним з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ, у відповідності до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України рекомендовано накласти на позивача дисциплінарне стягнення у формі звільнення з органів внутрішніх справ.

У зв'язку з вищенаведеним, 07 грудня 2012 року наказом ГУ МВС України у Львівській області №1989 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників батальйону ПС при Львівському МУ ГУ МВС» на ОСОБА_4 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

26 грудня 2012 року начальнику ГУ МВС України у Львівські області скеровано подання про звільнення з органів внутрішніх справ України старшини міліції ОСОБА_4, інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби при Львівському МУ ГУ МВС України у Львівській області згідно пункту 63 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 26 грудня 2012 року №444 о/с «По особовому складу» старшину міліції ОСОБА_4 з 26 грудня 2012 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 63 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що факти порушення позивачем службової дисципліни, викладені у висновку службового розслідування, знайшли своє об'єктивне підтвердження. Відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень враховано тяжкість вчиненого позивачем проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода та наслідки, попередня поведінка особи та її ставлення до виконання службових обов'язків.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що при накладенні дисциплінарного стягнення начальником ГУ МВС України у Львівські області не враховано, що позивач 11 років працює в органах внутрішніх справ, зарекомендував себе позитивно, не приймав участі у нанесенні побоїв потерпілому ОСОБА_6, про що той пояснив у судовому засіданні. За таких обставин у відповідача були підстави застосувати до позивача інші заходи дисциплінарного впливу, а не звільнення.

Проте погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Відповідно до пункту 63 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Дисциплінарного статуту під проступком розуміється невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Із атестаційного листа позивача вбачається, що в період з липня 2012 року по грудень 2012 року позивач до виконання своїх службових обов'язків відносився не завжди добросовісно; за період з червня 2003 року по грудень 2012 року тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарні стягнення отримував за ігнорування вимог наказів МВС України та особисту недисциплінованість; за період проходження служби зарекомендував себе як такий, що рідко проявляє ініціативу та наполегливість; за підсумками роботи за 11 місяців 2012 року безпосередньо приймав участь у розкритті 1 злочину, затримав 33 адмінправопорушників; нормативними документами, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ та патрульної служби, не завжди правильно керується у своїй професійній діяльності; над підвищенням свого особистого професійного рівня працює недостатньо, тощо. Висновок старшого начальника та результати атестування: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ. Позивач ознайомився з атестаційним листом 25 грудня 2012 року та зазначив «згоден».

Наказом МВС України від 22 лютого 2012 року №155 затверджено Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - Правила). Позивача ознайомився з вказаним наказом, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією відомості, та підписав пам'ятку - застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження.

Дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обов'язком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання (пункт 2.2. розділу 2 Правил).

Професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно - етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки (пункт 2.2. розділу 3 Правил).

Відповідно до пункту 1.1. розділу 4 Правил поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь - яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально - етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника .

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту, якою визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань визначений чинною на час виникнення спірних правовідносин Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 грудня 1991 року № 552.

Відповідно до пункту 10 зазначеної Інструкції при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини); наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність; характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення); причини та умови, що сприяли скоєнню порушення; характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Як було встановлено судом першої інстанції, встановлені службовим розслідуванням обставини підтверджуються копією відеозапису з камер спостереження кафе-бару «Дукан», з якої вбачається, що у конфлікті (бійці) приймали участь троє осіб: бармен ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 Крім того, під час проведення службового розслідування інспектори патрульної служби ОСОБА_5 та ОСОБА_4 намагалися приховати сою вину щодо створеного конфлікту, проявили нещирість, між їхніми поясненнями існують суттєві розбіжності.

Як зазначено у висновку службового розслідування, згідно висновку ЛОДКНД №7021 від 24 листопада 2012 року станом на 01:50 год. 24 листопада 2012 року ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп'яніння (Е-1,02%). Дану обставину позивач не заперечував.

За таких обставин, оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що закриття кримінального провадження 21 грудня 2012 року у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не спростовує висновків службового розслідування про те, що 23 листопада 2012 року старшина міліції ОСОБА_4, перебуваючи поза службою в стані алкогольного сп'яніння, спровокував конфлікт в барі «Дукан» з барменом ОСОБА_6, що зафіксовано відеозаписом з камер спостереження бару.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач прийняв наказ №1989 від 07 грудня 2012 року в порушення вимог абзацу 4 пункту 5.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/23073, оскільки вказана Інструкція була затверджена після прийняття оскаржуваного наказу, а тому її положення до спірних правовідносин не застосовуються.

Твердження суду апеляційної інстанції, що у зв'язку з не ознайомленням позивача з висновком службового розслідування відповідачем порушено гарантоване Конституцією України право позивача на оскарження такого висновку спростовується самим висновком службового розслідування, з якого вбачається, що позивачу було відомо про проведення службового розслідування за фактом протиправних дій працівників батальйону патрульної служби при Львівському МУ ГУ МВС України у Львівській області, які мали місце 23 листопада 2012 року близько 22:45 год. в барі «Дукан», з приводу чого ним надавалися відповідні пояснення.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, а тому постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2013 року скасувати, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало