Справа № 826/17500/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2015 року № 826/17500/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною вимоги, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною вимоги, зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про внесення змін до актового запису про народження №4136 від 17.12.1986 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, а саме: виправити дату її народження з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2;

- зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві усунути факт неправильного захисту шляхом внесення змін до актового запису про народження №4136 від 17.12.1986 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на ОСОБА_1, а саме: змінити дату народження дитини з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В наданих суду письмових поясненнях представник відповідача зазначає, що підстав для внесення змін немає, оскільки медичні документи, які подавались до Дарницького відділу ЗАГС на підтвердження факту народження були знищені.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновків про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про внесення змін, доповнень до актового запису: про народження №4136 від 17.12.1986 року складеного відповідачем, а саме: виправити дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підтвердження свого прохання заявником надані витяг з паспорта заявниці, копія свідоцтва про народження заявниці, копія листа від 25.11.2014 року №2924 Київської міської клінічної лікарні №1 про неможливість надання інформації про народження дитини, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявниці.

Так з висновку №57 від 24.02.2015 року вбачається, що відповідачем відмовлено у внесенні змін в актовому записі про народження №4136 від 17.12.1986 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, а саме: виправити дату її народження з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з відсутністю підстав.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовано відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, є Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року №2398-VI (надалі - Закон №2398).

Приписами ст. 2 Закону №2398 передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". При цьому, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 3 Закону №2398).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону №2398, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону №2398). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (ч. 2 ст. 9 Закону №2398). Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 9 Закону №2398).

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 12 Закону №2398 передбачено, що внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, смерть, складених виконавчими органами сільських, селищних та міських (крім міст обласного значення) рад на паперових носіях та в електронному вигляді, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом трьох робочих днів з дня надходження актового запису до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

В свою чергу, питання державної реєстрації народження фізичної особи та її походження визначено приписами ст. 13 Закону №2398.

Так, ч. 1 ст. 13 Закону №2398 встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Разом з тим, державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків (ч. 2 ст. 13 Закону №2398).

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону №2398, повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №2398, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви (ч. 2 ст. 22 Закону №2398).

При цьому, приписами ч. 5 ст. 9 Закону №2398 передбачено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

На виконання вищезазначеного положення Міністерством юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (надалі - Правила №96/5).

Питання внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано розділом ІІ Правил №96/5.

Так, відповідно до п. 2.1 Правил №96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (п. 2.6 Правил №96/5).

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (п. 2.12 Правил №96/5).

Відповідно до п. 2.13 Правил №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду; висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України; заява про визнання батьківства (додаток 3); заява матері, яка не перебуває у шлюбі, опікуна, піклувальника або самої повнолітньої особи щодо внесення відомостей про батька дитини, якщо вони не зазначені в актовому записі про народження відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України; заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 4; заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків у разі зміни прізвища одного з них та згода дитини, яка досягла семи років, згідно з частиною третьою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5; заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5; актовий запис про зміну імені. Цей актовий запис є підставою: для зміни прізвища батьків в актовому записі про народження малолітніх дітей у разі зміни їх прізвища з дотриманням вимог статті 148 Сімейного кодексу України; для зміни імені батька та по батькові дитини в актовому записі про народження малолітньої дитини у разі подання батьками заяви про зміну по батькові дитини; актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу. Ці актові записи є підставою для зміни прізвищ батьків (одного з них) в актовому записі про народження малолітньої дитини при умові одночасної зміни прізвища дитини; рішення органу опіки та піклування, оформлене розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету про зміну прізвища малолітньої дитини відповідно до частини п'ятої статті 148 Сімейного кодексу України; внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику. Водночас у висновку зазначається про можливість оскарження відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану в судовому порядку. На прохання заявника пред'явлені ним документи, крім заяви, повертаються (п. 2.20 Правил №96/5).

Аналізуючи подані позивачем до відділу перелік документів, а саме: паспорт заявниці НОМЕР_1, виданого Дарницьким РУ ГУ МВС України з м. Києзі 07.12.2003 р. на ім'я ОСОБА_1, свідоцтво про народження заявниці НОМЕР_2, виданого 17.12.1986 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного Управління юстиції у м. Києві на ОСОБА_1, копія листа від 25.11.2014 року № 2924, виданого Київською міською клінічною лікарнею №1 про неможливість надання інформації про народження дитини, так як відповідно до «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств, організацій із зазначенням строків зберігання документів», затверджених наказом Міністерства юстиції України, зід 12.04.2012 року № 578/5 медичні карти (історії хвороб) стаціонарних хвооих зберігаються 25 років, суд зазначає, що у всіх документах значиться дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач народилась дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому оскаржуваний висновок відповідача №57 від 24.02.2015 року про відмову у внесенні змін прийнято обгрунтовано, в рамках чинного законодавства України та є правомірним, оскільки у останнього не було жодних підстав змінювати існуючу дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як наслідок, не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві усунути факт неправильного захисту шляхом внесення змін до актового запису про народження №4136 від 17.12.1986 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на ОСОБА_1, а саме: змінити дату народження дитини з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки вона є похідною від попередньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов