Справа № 161/12090/14-а,2-а/161/510/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 876/10411/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною і скасування постанови, зобовязання вчинити дії,

встановив:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УДВС ГУЮ у Волинській області, в якому просила: 1) визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ПВР ГУЮ у Волинській області від 08.07.2014 року (ВП №43939115) про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 06.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи прядильником з 28 червня 1995 року по 13 березня 2001 року; 2) зобовязати відповідача відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 06.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи прядильником з 28 червня 1995 року по 13 березня 2001 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликалась на те, що оскаржена постанова державного виконавця від 08 липня 2014 року є незаконною, оскільки відповідно до Конституції України і Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання належним чином оформлений виконавчий лист, а покликання державного виконавця на відсутність примусового характеру виконання в резолютивній частині виконавчого документа є безпідставними.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2014 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу ПВР ГУЮ у Волинській області ОСОБА_2 від 08.07.2014 року (ВП № 43939115) про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа, виданого 06.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи прядильником з 28 червня 1995 року по 13 березня 2001 року. Зобов'язано відділ ПВР ГУЮ у Волинській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 0308/18097/12 від 17.04.2014 року, виданого 06.06.2014р. Луцьким міськрайонним судом про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи прядильником з 28 червня 1995 року по 13 березня 2001 року.

З цією постановою суду не погодилось Управління ДВС ГУЮ у Волинській області та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповністю зясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на зміст Глави 7 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. Зазначає, що резолютивна частина виконавчого листа, виданого 06.06.2014р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області не містить примусового (зобовязального) характеру, а отже державний виконавець не вправі застосувати норми глави 7 Закону України «Про виконавче провадження».

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 29.09.2014 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що така апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року, задоволено частково позов ОСОБА_1. Визнано протиправними дії УПФ України у м. Луцьку щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії за віком період навчання та роботи ученицею прядильника з 01 березня 1977 року по 25 вересня 1977 року. Зобов'язано УПФ України у м. Луцьку зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, періоди навчання та роботи ученицею прядильника з 01 березня 1977 року по 25 вересня 1977 року (а.с. 5-11).

Постановою Вищого адміністративного суду України 17.04.2014 року ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року скасовано, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2013 року змінено, доповнивши пунктом 4: «Зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи прядильником з 28 червня 1995 року по 13 березня 2001 року». В іншій частині постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2013 року залишено без змін (а.с. 12-14).

06 червня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області по справі № 0308/18097/12 видано три виконавчі листи, в тому числі виконавчий лист із змістом: «Зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи прядильником з 28 червня 1995 року по 13 березня 2001 року» (а.с. 15, 16, 17).

Оскарженою постановою державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Волинській області від 08.07.2014 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а/161/56/13, виданого 06.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи прядильником з 28 червня 1995 року по 13 березня 2001 року. Ця постанова державного виконавця обгрунтована тим, що у виконавчому документі відсутній примусовий характер виконання. Керувався державний виконавець п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 20).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправною і скасування вказаної вище постанови державного виконавця від 08.07.2014 року, з врахуванням наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою Наказом МЮ України №74/5 від 15 грудня 1999 року.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції на час розглядуваних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статей 6, 11 цього Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 ч.2 ст.17 вказаного Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Вимоги, які ставляться до виконавчого листа встановлені статтею 18 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ст.19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.26 цього ж Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (пункт 8).

З аналізу наведених вище правових ним та згідно вимог ст.25 Закону України Про виконавче провадження, зумовлюється висновок про те, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документу для виконання, якщо виконавчий документ відповідає встановленим законом вимогам і предявлений до виконання до уповноваженого органу ДВС.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що із змісту вказаного вище виконавчого листа №2-а/161/56/13, виданого 06.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи видно, що у цьому виконавчому документі дійсно не конкретизовано хто повинен чи кого слід зобовязати здійснити зарахування пільгового стажу. Однак, це зумовлено змістом резолютивної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 17.04.2014 року.

У звязку із цим, державний виконавець повинен був керуватись приписами ст.34 Закону України Про виконавче провадження щодо розяснення судового рішення, а не відмовляти у відкритті виконавчого провадження.

Крім цього, у оскарженій постанові державного виконавця від 08.07.2014 року не наведено наявності «інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження», що може бути підставною для відмови у відкритті виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст.26 вказаного вище Закону.

Відносно позовної вимоги про зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження, то суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення цієї позовної вимоги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

При вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен вчинити ряд процесуальних дій з метою дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій.

Суд не вправі перебирати на себе функції відповідного органу ДВС і вирішувати питання щодо відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, немає підстав для задоволення позовної вимоги про зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 29.09.2014 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, оскаржену постанову суду слід скасувати і прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області задоволити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною і скасування постанови, зобовязання вчинити дії скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 08 липня 2014 року ВП №43939115 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу).

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.10.2015 року.