Справа № 802/2296/15-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2296/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

27 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

секретар судового засідання: Лиса С.Д.,

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Бабія Р.В.

представника третьої особи: Рудницького В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, третя особа прокуратура Вінницької області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, третя особа прокуратура Вінницької області про визнання протиправними дій.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Представник третьої особи поклався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_2 з лютого 2011 року працює в органах прокуратури Вінницької області, а з 22 грудня 2014 року на посаді прокурора прокуратури Калинівського району Вінницької області.

Калинівським відділенням Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області на підставі запиту прокуратури Вінницької області та наданої декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік проведено перевірку відомостей визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України " Про очищення влади" ОСОБА_2.

За результатами перевірки Калинівським відділенням Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області складено висновок № 80 від 16 червня 2015 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" (а.с.12-13). Так, за результатами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_2 в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, зазначено недостовірні відомості про доходи, які не відповідають даним Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів. Зокрема, зазначено, що в декларації не відображено суму одержаного доходу у вигляді дарування в сумі 396755 грн. 00 коп.

23 червня 2015 року прокуратура Вінницької області направила лист №11-901 вих-15 на адресу Козятинської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області в якому просила провести додаткову перевірку щодо достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" ОСОБА_2

Листом № 2115/17-017 від 26 червня 2015 року Прокуратура Вінницької області повідомила, що висновком про результати перевірки достовірності відомостей передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" не передбачено відображення повноти та достовірності вказаних у розділі ІІ декларації даних про доходи декларанта. Таким чином, зміст висновку про результати перевірки достовірності відомостей передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" змінений (а.с. 15-16).

Вважаючи, дії Козятинської ОДПІ протиправними, а висновок № 80 від 16 червня 2015 не відповідає фактичним даним, є незаконним і таким, що не відповідає дійсності, оскільки він зроблений без врахування приписів чинного люстраційного законодавства так як у ньому відображені відомості, які ним не передбачені, а також він зроблений без врахування наданих позивачем пояснень та документів, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Позивач, вважаючи висновки Козятинської ОДПІ, викладені у висновку про результати перевірки від 16.06.2015 року № 17085/10/02-28-17, неправомірними, звернулась до суду з позовом щодо їх оскарження.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з дотриманням вимог ч. 3 статті 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 1 Законом України «Про очищення влади» №1682-VII від 16.09.2014 року (надалі - Закон) очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Вказана заборона, у відповідності до ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади", зокрема, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на Посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч. 10 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Згідно із Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563) виключно органом ДФС на запит формується висновок про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна, зазначених у декларації, інші органи перевірки надають на запити відповіді та судові рішення (п.29, 30, 35).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року №1100, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за №1385/26162 (далі - Порядок №1100).

Так, згідно з пп.1 п.2 Порядку №1100 перевірки проводяться апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Пунктом 3 цього Порядку визначено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п.4 даного Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

В силу вимог пп.3-4 п.6 Порядку №1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно оскаржуваного висновку, для проведення перевірки отримувався запит про перевірку, копія декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а також копія трудової книжки та заява ОСОБА_2 на проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади". Також у висновку відображено, що надсилалися запити про надання відомостей про ОСОБА_2 до центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговуванням м. Калинівка та Калинівського району, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. При проведенні перевірки використано інформацію про наявність повітряних суден, зареєстрованих у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, договір дарування від 30 серпня 2014 року та технічний паспорт на квартиру від 21 жовтня 2014 року.

Висновок сформований із урахуванням наданих позивачем письмових пояснень. Зокрема, в тексті цього висновку відображено, що відповідно до наданих пояснень ОСОБА_2 зазначила, що під час заповнення декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік в графі 25 Розділу ІІІ декларації вказала квартиру, а в графі "сума витрат на придбання у власність" не зазначала суми оскільки квартиру купили батьки за власний кошт і лише під час проведення перевірки позивачу стало відомо, що квартиру яку придбали батьки оформлена на останню по договору дарування.

Таким чином, відповідачем дотримано порядок проведення перевірки та формування висновку № 80 від 16 червня 2015 року.

Враховуючи вказані обставини колегія суддів вважає, що відповідач при проведенні перевірки діяв в межах наданих повноважень, факт невідображення доходу у вигляді дарування в декларації позивача за 2014 рік підтверджений в ході розгляду справи, а тому висновок відповідача про результати перевірки є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що виникнення наслідків для позивача через не зазначення в декларації вказаних відомостей необхідно встановлювати у сукупності з перевіреною інформацією щодо часу отримання такого доходу та відповідністю вартості майна наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить особі. Тобто, саме по собі неповне декларування отриманих особою доходів не може бути підставою для застосування Закону про очищення влади в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Суд зауважує, що вживання у тексті частини восьмої статті 3 Закону про очищення влади єднального та розділового сполучника «та/або» дозволяє дійти висновку, що вказана заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

За першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності доходу чи майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

За другим критерієм достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони за першим критерієм необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у декларації, доходам, отриманим із законних джерел.

Саме ці відомості згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону підлягають перевірці.

Таким чином, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

В даному випадку наведена у висновку відповідача інформація про недостовірність відомостей щодо наявності доходів, не може бути підставою для застосування заборони або звільнення позивача із займаної посади, адже вказаний висновок також містить інформацій про відповідність вартості майна відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що висновок Вінницької об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про результати перевірки позивача не може бути самостійною підставою для звільнення позивача або іншим чином порушувати права позивача, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 листопада 2015 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

Сушко О.О.