Справа № 821/4375/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р.м. ОдесаСправа № 821/4375/14

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

За участю: секретаря - Вишневської А.В.

представника позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 04.11.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням змін позовних вимог, просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.06.2014 року № 3031538, № 3025-15, № 3026-15, від 15.08.2014 року № 3727-15 про нарахування податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 8 247,33 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.04.2006 року між позивачем та Цюрупинською районною адміністрацією укладено договір оренди землі, який передбачає умови, порядок та розміри орендної плати за землю. У 2014 році відповідачем згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень самостійно донараховано оренду плату за землю в той час, коли сторонами не вносились зміни до умов вказаного договору. Донарахування контролюючим органом цих сум позивач вважає безпідставним, при цьому зазначає, що фактична зміна податковим органом договірного розміру орендної плати суперечить вимогам чинного законодавства, тому наведені в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях розрахунки на умовах, не визначених в договорі, є протиправними та ці рішення підлягають скасуванню.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Суд скасував податкові повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 30.06.2014 року № 3031538, №3025-15, №3026-15, від 15.08.2014 року № 3727-15.

В апеляційній скарзі Цюрупинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, 03.04.2006 року між ОСОБА_3 та Цюрупинською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі, відповідно до якого державна адміністрація на підставі розпорядження голови від 24.03.2006 року № 179 передала, а ОСОБА_4 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу Цюрупинської міської ради, яка знаходиться в адміністративних межах міської ради.

Згідно із п.п. 2, 9 Договору об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 23,41 га, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі земельного податку на перші три роки використання земельної ділянки урозмірі 164,61 грн. кожного року. Через три роки орендна плата переглядається. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земель.

Цюрупинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області 30.06.2014 року винесено податкове повідомлення-рішення №3031538, яким позивачу донараховано грошове зобов'язання з орендної плати за землю на загальну суму 10 878 грн.

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, подавши в ГУ Міндоходів у Херсонській області скаргу на це рішення.

За результатами розгляду первинної скарги, виходячи з розрахунку податкового зобов'язання, яке починаючи з 01.01.2014 року по 01.04.2014 року складає 90,63 грн., з 01.04.2014 року по 31.12.2014 - 8156,7 грн., ГУ Міндоходів у Херсонській області прийнято рішення від 12.08.2014 року №188/10/21-22-10-06-06 про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2014 року №3031538 на суму 2630,67 грн., та з урахуванням вказаного рішення Цюрупинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області 30.06.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення №3025-15, якими позивачу донараховано грошове зобов'язання з орендної плати у розмірі 89,39 грн., та №3026-5 про нарахування позивачу зобов'язання з цього податку у сумі 8193,95 грн., у загальному розмірі 8 283,34 грн.

Оскільки в цих податкових повідомленнях-рішеннях визначено суму зобов'язання не у відповідності рішенню контролюючого органу вищого рівня, відповідачем відкориговано вказану суму шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення від 15.08.2014 року №3727-15 про нараховуння позивачу зобов'язання по орендній платі у розмірі 8 247,33 грн.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято з порушенням процедури їх прийняття, а відповідач не наділений повноваженнями визначати розмір орендної плати, який узгоджений сторонами договору оренди.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків та зборів, яка в силу п.п. 14.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

За змістом п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України землекористувач земельної ділянки - це особа, якій, зокрема, на умовах оренди надана у користування земельна ділянка державної та комунальної власності.

Аналіз наведених норм показав, що користування землею є платним, а обов'язок сплачувати земельний податок у формі орендної плати за земельну ділянку, надану в оренду, покладається на орендаря.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-XIV, п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, колегія суддів вважає, що в якій би формі не справлялась плата за землю (чи то у вигляді земельного податку, чи то у вигляді орендної плати), вказана плата у відповідності до положень Податкового кодексу України залишається загальнодержавним податком.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень Розділу ХIII Податкового кодексу України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України).

Пункт 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлює мінімальну та максимальну граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Диспозиція розглядуваної норми також чітко розрізняє розмір орендної плати, яка визначається договором, та річну суму платежу, яка, в свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру.

Отже, незалежно від того чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, норми податкового законодавства вимагають, аби річний платіж був не менше розміру земельного податку.

Таким чином, норми Податкового кодексу України застосовують поняття річна сума платежу. А це поняття вже не є безпосередньо прив'язаним до змісту договору і не є тотожнім поняттю «орендна плата». Відтак, орендна плата може бути однією, а річна сума платежу - іншою. І пріоритет у такому разі варто надавати нормам Податкового кодексу України, які регулюють справляння податків і зборів, адже до них належить і орендна плата землі.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів, у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати не може бути меншим ніж передбачений положеннями Податкового кодексу України.

Дані висновки також узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постановах від 11.06.2013 у справі № 21-443а12 та від 02.12.2014 у справі № 21-274а14, які відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що орендна плата земельної ділянки як загальнообов'язковий платіж підлягає обов'язковій сплаті платником податку у порядку та розмірах, що не суперечать вимогам податкового законодавства, тому висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача обов'язку сплачувати орендну плату, визначену контролюючим органом відповідно до вимог податкового законодавства без урахування умов договору оренди, є таким, що не відповідає нормам законодавства.

Крім того, відповідно до п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно із п. 276.5 ст. 276 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваних податкових рішень) у разі надання в оренду земельних ділянок (в межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, у тому числі зазначеними у пунктах 276.1 та 276.4 цієї статті, іншим суб'єктам, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється відповідно до статті 274 цього Кодексу від нормативної грошової оцінки, визначеної з урахуванням застосування відповідного коефіцієнта функціонального використання цих площ залежно від виду економічної діяльності орендаря, та статті 275 цього Кодексу.

За правилами п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Крім цього, згідно із п.п. 289.1, 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням величини коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, який застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Згідно розрахунку податкового зобов'язання позивача при визначені його розміру податковим органом враховано нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, розмір орендної плати за землю згідно договору та кумулятивне застосування коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель.

За правилами п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки орендна плата земельної ділянки є загальнообов'язковим платежем, а у разі виявлення його заниження, відповідач наділений повноваженнями щодо нарахування вказаного зобов'язання не залежно від внесених змін або їх відсутності у договорі оренди, колегія суддів вважає, що при винесенні цих рішень податковий орган діяв у відповідності до вимог податкового законодавства.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване, зокрема, контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження.

Згідно із п.п. 60.1.2, 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Так, податкове повідомлення-рішення Цюрупинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 30.06.2014 року №3031538 скасоване рішенням контролюючого органу вищого рівня від 12.08.2014 року №188/10/21-22-10-06-06, отже в силу п.п. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу вважається відкликаним, у зв'язку із чим 30.06.2014 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №3025-15, №3026-5 про нарахування позивачу зобов'язання з орендної плати за землю у загальному розмірі 8 283,34 грн., а саме у більшому розмірі ніж вказано у рішенні за результатами перегляду податкового повідомлення-рішення від 30.06.2014 року №3031538, на підставі чого податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.08.2014 року №3727-15 про нарахування позивачу зобов'язання по орендній платі на загальну суму 8 247,33 грн., отже в силу п.п. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення від 30.04.2014 року №3025-15, №3026-5 є відкликаними.

Разом з цим, скасовуючи відкликані у розумінні норм податкового законодавства податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції не врахував положення ч. 1 ст. 2 КАС України, згідно якої основним завданням адміністративного судочинства є захист, зокрема, прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

За правилами наведеної норми процесуального законодавства захисту в суді підлягають порушені органом державної влади та його посадовими особами права та інтереси осіб, а оскільки рішення суб'єкта владних повноважень втратили свою юридичну силу з моменту їх відкликання, колегія суддів зазначає, що в даному випадку у суду відсутні підстави для додаткового скасування рішень та задоволення позову у цій частині.

Враховуючи вищевикладене, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на не правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин