Справа № 487/4899/15-а
Суддя: Темнікова А. О.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

права №487/4899/15-а
Провадження №2а/487/131/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі УДАБІ в Миколаївській області) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи наступним.

11.03.2015 начальником УДАБІ в Миколаївській області була винесена постанова №51 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень. З даною постановою позивач не згодна, посилаючись на те, що обставини викладені в постанові неповно та не обєктивно. Вважає, що зазначена постанова була винесена з суттєвими порушеннями процедури, що визначена законодавством України при винесені постанови, вина позивача належним чином не доведена, тому просить поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №51 від 11.03.2015, скасувати дану постанову, як винесену неправомірно, закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 188-42 КпАП України.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки. Зокрема, посадові особи мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обовязкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт тощо .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки домоволодіння 23 по вулиці Генерала Бєлова у місті Миколаєві. Власником іншої 1/2 часток домоволодіння є ОСОБА_2.

В ході перевірки 10 січня 2014 року дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів за адресою: місто Миколаїв, вул. Генерала Бєлова, 23, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області було встановлено факт самочинного виконання ОСОБА_1 у березні-квітні 2013 року будівельних робіт з будівництва прибудови невизначеного призначення до житлового будинку, а саме: улаштовано стрічковий фундамент розмірами у плані 7,8 х 6,5м; з каменю-черепашнику зведені стіни висотою близько 3 метрів, про що складено відповідний акт та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 96 КУпАП.

Крім того, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області було винесено припис №4 від 10.01.2014 року ОСОБА_1 з вимогою усунути порушення шляхом оформлення відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Бєлова, буд. 23, у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Термін виконання припису: до 11 липня 2014 року; вимога про повідомлення щодо виконання припису: до 8 липня 2014 року.

Відомості щодо вручення припису №4 від 10.01.2014 року ОСОБА_1 відсутні.

Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області №5 від 24.01.2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 96 КУпАП, відносно ОСОБА_1 було закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності згідно з нормами ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Перебіг вказаного строку починається від дня, коли відповідна посадова особа довідалася або могла довідатися про вчинення правопорушення.

Про невиконання припису №4 від 10.01.2014 року ОСОБА_1 посадовим особам Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області стало і було відомо після закінчення вказаного у даному приписі терміну його виконання, а саме: після 11 липня 2014 року. Саме з цього часу почав свій перебіг строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 18842 ч. 1 КУпАП, якою передбачена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Протягом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання припису у строк до 11 липня 2014 року притягнута не була.

Після закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, а саме: 4 березня 2015 року, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів за адресою: місто Миколаїв, вул. Генерала Бєлова, 23, та встановлено факт не виконання ОСОБА_1 припису №4 від 10.01.2014 року, про що складено відповідний акт та протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 18842 ч. 1 КУпАП, а також припис №51 з вимогою усунути порушення шляхом оформлення відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Бєлова, буд. 23, у порядку, передбаченому чинним законодавством України у термін до 05 жовтня 2015 року.

Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області №51 від 11.03.2015 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 18842 ч. 1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог припису від 10.01.2014 №4 щодо усунення вимог законодавства у сфері мостобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил шляхом оформлення відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Бєлова, 23, шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що впливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Проте, достовірних доказів, які б спростували твердження позивача та доводили законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суду не надано.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, у звязку з тим, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області №51 від 11.03.2015 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 18842 ч. 1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, була винесена після закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, вказана постанова підлягає скасуванню. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що перебіг строків, передбачених ст. 38 КУпАП, почався з моменту невиконання ОСОБА_1 відповідного припису, тобто після 11 липня 2014 року, оскільки саме з цього часу відповідачу було відомо про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення.

У звязку з тим, що за приписами частини другої статті 162 КАС України адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, у задоволені позову у даній частині має бути відмовлено за необґрунтованістю, що не впливає на захист прав позивача в сфері публічних правовідносин з урахуванням скасування судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 7 КУпАП додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується, в тому числі, правом оскарження.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Статтею 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

У звязку з тим, що оскаржувана постанова була отримана позивачкою 15 червня 2015 року в Заводському відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, суд визнає причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та вважає можливим його поновити. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу ОСОБА_1 не може бути розцінено як належний та допустимий доказ вручення позивачці оскаржуваної постанови, оскільки він не містить підпису даної особи.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Положення ч. 2 ст. 1712 КАС України щодо остаточності рішення та неможливості його оскарження втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-рп/2015 від 08.04.2015.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158-163, 1712 КАС України, ст.ст. 7, 38, 245, 251, 256, 268, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області №51 від 11.03.2015 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 18842 ч. 1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень скасувати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ А.О. ТЕМНІКОВА