Справа № 2а-458/10
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 р. Справа № 23791/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Онишкевича Т.В.

Суддів Попка Я.С. , Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2010 року про закриття провадження у справі за її позовом до голови постійної депутатської комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування Рівненської міської ради ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати бездіяльність голови постійної депутатської комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування Рівненської міської ради ОСОБА_2 щодо нерозгляду її скарги від 15 жовтня 2009 року протиправною, зобовязати відповідача у встановленому законом порядку надати відповідь на її звернення та стягнути з нього завдану зазначеною бездіяльністю моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2009 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Оскаржуваною ухвалою цього ж суду від 25 січня 2010 року провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

У поданій апеляційній скарзі позивачка просить зазначену ухвалу скасувати, покликаючись на порушення норм процесуального і матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що спір між сторонами повязаний із захистом її прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку посадових осіб органу місцевого самоврядування як субєкта владних повноважень, а тому його вирішення належить до компетенції адміністративних судів. Просить врахувати, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, а також здійснення контролю за виконанням рішень ради чи її виконавчого комітету, організація роботи якої покладається на голову комісії. Стверджує, що відповідач, як голова депутатської комісії, наділений законом та здійснює владні управлінські функції і є субєктом владних повноважень, незважаючи на виконання ним своєї роботи на громадських засадах, що є однією з ознак діяльності виборних депутатів місцевого рівня. Вказує на те, що вона оскаржує протиправну бездіяльність відповідача у звязку із розглядом її офіційної скарги і жодних цивільно-правових відносин між сторонам не існує.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1, суд виходив із того, що заявлений нею позов не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки постійна депутатська комісія місцевої ради не є вищим органом щодо будь-якого субєкта, дії чи рішення якого можуть бути оскаржені. Крім того, відповідач ОСОБА_2, як голова такої комісії, здійснює свої повноваження на громадських засадах та не належить до посадових осіб органу місцевого самоврядування, а отже не є субєктом владних повноважень. З огляду на те, що вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, між сторонами відсутній публічно-правовий спір. Крім того, з матеріалів справи вбачається спір про право власності на земельну ділянку, який слід розглядати у порядку цивільного судочинства.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи і є помилковими.

Згідно із п.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів України поширюється на спори фізичних або юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльність.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею оскаржується бездіяльність голови постійної депутатської комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування Рівненської міської ради ОСОБА_2 щодо нерозгляду поданої на його адресу скарги позивачки від 15 жовтня 2009 року.

Досліджуючи питання правового статусу відповідача, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про неможливість його віднесення до субєктів владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність яких можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Так, згідно із ч.1 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями (ч.4 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч.6 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради, голови, заступника голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді та виконавчому комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради органів, а також з питань, віднесених до відання ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності та їх посадових осіб, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках на розгляд ради або виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради; здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради.

З урахуванням передбаченої законом компетенції постійних депутатських комісій місцевих рад колегія суддів приходить до переконання, що вони, будучи органами відповідної ради, належать до числа тих субєктів, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, а тому відносяться до субєктів владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність яких підлягають оскарженню у порядку адміністративного судочинства.

Такий же правовий статус має і голова відповідної депутатської комісії, на якого покладено функції з організації її роботи. При цьому здійснення ним таких функцій на громадських засадах, на думку колегії суддів, не впливає на його статус як субєкта владних повноважень.

Покликання суду першої інстанції на наявність між сторонами у даній справі спору приватного характеру є безпідставними та до уваги колегією суддів не приймаються.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа за позовом ОСОБА_1 поверненню до цього ж суду для продовження її розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204 п. 4, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2010 року скасувати, а справу № 2а-458/10 направити суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючого судді Онишкевич Т.В.

Суддів Попко Я.С. , Сапіга В.П.

< Текст >