Справа № 2а-13750/11/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

17 жовтня 2011 року№ 2а-13750/11/2670
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьова О.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Державної податкової інспекції у Соломянському районі міста Києва
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про припинення підприємницької діяльності, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ДПІ у Соломянському районі м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2011 року позовну заяву ДПІ у Соломянському районі м. Києва було залишено без руху з тієї підстави, що до позовної заяви не було додано належний доказ надсилання відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів, не додано доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог та встановлено позивачу строку для усунення недоліків до 07 жовтня 2011 року.

07 жовтня 2011 року позивачем по пошті було надіслано до суду заяву про усунення недоліків, в якій він зазначив про те, що до позовної заяви був доданий належний доказ направлення позовної заяви, а саме: реєстр поштових відправлень та фіскальний чек. При цьому позивач посилався на інформаційний лист Вищого господарського суду України від 13.04.2009р. № 01-08/2008.

Крім того, до суду на усунення вимог ухвали, було також надано копію особової картки платника, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, копію паспорта України відповідача, копію ідентифікаційного коду, копію останньої податкової декларації та копію листа Відділу державної реєстрації юридичних осіб-підприємців Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації.

Однак, визначені в ухвалі суду від 29 вересня 2011 року недоліки не були усунуті позивачем в повному обсязі.

Зокрема, позивачем не було надано належного доказу надсилання відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, направленням яких забезпечується право відповідача знати про підстави та предмет заявленого позову, а також про докази, якими обґрунтовуються висунуті до нього вимоги, що, в свою чергу надає відповідачу можливість належним чином та своєчасно реалізувати своє право на підготовку до справи, вироблення своєї позиції у справі та захист проти висунутих до нього вимог.

Таке тлумачення обовязку позивача, щодо направлення копії позову та доданих до нього документів, відповідає завданню адміністративної юстиції, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України) та принципам адміністративного судочинства, зокрема, принципу змагальності та рівності учасників адміністративного процесу (п. 3, 4 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України), останній з яких означає наділення сторін рівними правами та обов'язками, надання їм рівних можливостей щодо участі у процесі та відстоюванні своєї позиції.

В адміністративному судочинстві обовязок направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів покладений саме на субєкта владних повноважень (ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України), що має забезпечити рівні процесуальні можливості захисту прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи у справі за позовом субєкта владних повноважень.

Виходячи з принципів та завдань адміністративного судочинства, належними доказами направлення копії позовної заяви та доданих матеріалів є документи, які містять інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

При цьому, правила щодо належності доказів спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення перешкод для розгляду і вирішення адміністративної справи протягом розумного строку.

Наданий позивачем в якості доказу надсилання відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів реєстр поштових відправлень рекомендованих листів від 26 вересня 2011 року не може бути визнаний належним доказом, оскільки з даного реєстру випливає лише, те що на адресу місця проживання ОСОБА_1 був надісланий рекомендований лист.

Порядок надання послуг поштового звязку, права та обовязки операторів поштового звязку і користувачів послуг поштового звязку визначено Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (надалі Правила).

Відповідно до пункту 2 Правил розрахунковий документ це документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового звязку.

Враховуючи вищевикладене, фіскальний чек № 1250 від 26 вересня 2011 року, наданий позивачем разом з вищезазначеним реєстром, лише підтверджує факт надання йому послуг відділенням поштового звязку, однак не містять інформації щодо того, який саме перелік документів направлявся цим поштовим відправленням відповідачу, а отже поданий позивачем реєстр поштових відправлень та фіскальний чек разом та окремо не є належним доказом виконання обовязків позивача як субєкта владних повноважень, щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

В той же час, вказана інформація викладається в описі вкладення до поштового відправлення, який позивачем не доданий до позовної заяви та вимагався ухвалою суду.

Ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2011 року про залишення позовної заяви без руху позивачем в апеляційному порядку станом на 17 жовтня 2011 року не оскаржувалась та набрала законної сили, а відтак в силу ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України підлягала виконанню.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01 квітня 2010 року по справі № К-50566/09 зазначив, що внаслідок ненадання до фіскального чеку опису вкладення, неможливо ідентифікувати, які саме документи було направлено рекомендованим листом.

Крім того, посилання позивача в заяві про усунення недоліків ухвали на лист Вищого господарського суду України суд вважає некоректним, оскільки лист Вищого господарського суду України має не обовязковий, а рекомендаційний характер для господарських суддів.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, яка в силу ч. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована адміністративним судом.

Крім того, позивачем не було надано на виконання вимог ухвали суду довідки про неподання звітності з певного періоду (із зазначенням якого) на момент звернення до суду, а також довідки про відсутність заборгованості на момент звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачу, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

З урахуванням вищевикладеного, позовна заява ДПІ у Соломянському районі м. Києва підлягає поверненню позивачу.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державної податкової інспекції у Соломянському у районі міста Києва повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть повернуті йому супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст. 254 та ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя О.В. Дегтярьова