Справа № 822/2605/15
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2605/15

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

28 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

представника позивача - Куц І.О.

представника відповідача - Маковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кубтранс" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кубтранс" до Волинської митниці ДФС, третя особа - Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України про визнання протиправною, скасування претензії та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

01.07.2015 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Кубтранс" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС, третя особа - Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України про визнання протиправною, скасування претензії та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.09.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

23.10.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшла заява із запереченнями на апеляційну скаргу.

27.10.2015 року на адресу суду від третьої особи надійшла заява з клопотанням розглянути справу без участі її представника.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача, в свою чергу, заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.10.2014 року через митний пост "Ягодин" Ягодинської митниці Міндоходів здійснено пропуск товару "взуття, колготи" на адресу "VLIKON PLUS LTD" (вул. Леніна, 12А, м.Володимирівка, Молдова) по наступних товаросупровідних документах: книжка МДП RX 7502827, CMR 000570, Інвойс 14/54. Товар переміщувався транспортним засобом р.н. ВХ0691АХ/ВХ9902ХХ (перевізник - ТОВ "Кубтранс") в режимі "транзит" в зону діяльності Південної митниці Міндоходів.

Отже, вантаж переміщувався на умовах Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП.

На дане переміщення було встановлено контрольну дату доставки 17.10.2014 року. В зв'язку з закінченням терміну доставки товару та відсутністю інформації про прибуття вантажу в митницю відповідачем було направлено повідомлення про порушення умов перевезення товарів при виконанні операції МДП від 10.11.2014 року за №03-70-53/4756 для держателя книжки МДП (ТОВ "Кубтранс"), та аналогічне повідомлення від 10.11.2014 року за №03-70-53/4757 - президенту асоціації міжнародних автомобільних перевізників України.

В даних повідомленнях було зазначено про порушення умов перевезення товарів при виконанні операції МДП та вказано, що якщо протягом трьох місяців з дня отримання повідомлення не буде надано переконливих доказів належного виконання операції МДП, то митниця має право висунути вимогу про сплату передбачених законодавством податків, митних зборів згідно чинного законодавства за не доставку товарів при виконанні операції МДП.

17.11.2014 року на Ягодинську митницю надійшла заява позивача про повне викрадення переміщуваного товару та надано інформацію про внесення відомостей Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області до ЄРДР за №0000403 від 14.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

В зв'язку з тим, що протягом трьох місяців з дати отримання повідомлень держателем книжки МДП та гарантійним об'єднанням не надано переконливих доказів належного виконання ТОВ "Кубтранс" операції МДП, Волинською митницею ДФС 18 лютого 2015 року за №1030/03-70-24-02 направлено позивачу претензію щодо сплати передбачених законодавством сум податків та зборів на суму 211878,99 грн.

Заявою від 31.03.2015 року позивач просив митний орган визнати достатніми докази обставин, викликаних нездоланною силою стосовно повного викрадення переміщуваного товару, та звільнити ТОВ "Кубтранс" від сплати звичайно належних мита і зборів за товар "взуття, колготи".

Листом від 25.05.2015 року за №3476/03-70-24-02 відповідач повідомив ТОВ "Кубтранс", що надані докази є недостатніми для трактування переміщуваних товарів як таких, що загинули або безповоротно втрачені, або безповоротно пошкоджені чи знищені. Також листом відмічено те, що в даному випадку є втрата товару, а тому перевізник зобов'язаний сплатити митні платежі.

В зв'язку з несплатою позивачем суми претензії відповідач виставив претензію №3477/03-70-24-02 від 25.05.2015 року на аналогічну суму третій особі, яка її оплатила.

Заявою від 11.06.2015 року позивач вимагав повторно звільнити його від сплати звичайно належних мита і зборів, однак листом відповідача від 03.07.2015 року за №4324/03-70-24-02 знову вказано про обов'язок ТОВ "Кубтранс" сплатити відповідні митні платежі.

На думку позивача, вище вказана відмова є протиправною та порушує його законні права та охоронювані інтереси, що стало підставою звернення до суд.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року, Порядку реалізації положень Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, Митного кодексу України, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 4 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року, яка набрала чинності для України 11 жовтня 1994 року, (далі - Конвенція МДП) вантажі, що перевозяться з дотриманням процедури МДП, звільняються від сплати або депозиту ввізних чи вивізних мита та зборів у проміжних митницях.

Частиною 1 ст.8 Конвенції МДП передбачено, що гарантійне об'єднання бере на себе зобов'язання сплачувати належні ввізні або вивізні мито і збори, а також будь-які відсотки за прострочення, які можуть належати відповідно до митних законів і правил країни, в якій виявлено порушення у зв'язку з операцією МДП. Гарантійне об'єднання зобов'язується сплачувати згадані вище суми в порядку солідарної відповідальності разом з особами, з яких належать ці суми.

Згідно ч.7 ст.8 Конвенції МДП 1975 року коли настає строк платежу сум, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї статті, компетентні органи повинні, в міру можливості, вимагати сплати цих сум у особи або осіб, з яких безпосередньо належать ці суми, до того як пред'явити позов гарантійному об'єднанню.

Відповідно до п.11 Порядку реалізації положень Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, затвердженого наказом Державної митної служби України від 21 листопада 2001 року №755 (далі Порядок №755) при отриманні митницею відправлення з ЄАІС Держмитслужби України та митниці призначення інформації про ненадходження товарів в митницю призначення митниця відправлення надсилає держателю книжки МДП та гарантійному об'єднанню Повідомлення про порушення умов перевезення товарів при виконанні операції МДП, завірену відповідно до вимог законодавства копію відривного листка №1 книжки МДП, який зберігається в митниці відправлення, та копію протоколу про порушення митних правил, складеного митним органом, що виявив не доставку товару в митницю призначення.

Згідно п.13.1 Порядку № 755, якщо держатель книжки МДП або гарантійне об'єднання протягом трьох місяців з дня отримання ними Повідомлення про порушення не нададуть переконливих доказів належного виконання держателем книжки МДП операції МДП або такі докази будуть спростовані митним органом шляхом проведення експертиз та інших заходів, то митний орган відповідно до п.7 ст.8 Конвенції МДП виставляє держателю книжки МДП претензію щодо сплати передбачених законодавством сум податків та зборів (обов'язкових платежів) за не доставку товару при проведенні операції МДП, до якої додаються матеріали про порушення, виявлені при виконанні ним операції МДП.

Позивачем або гарантійним об'єднанням у вказаний тримісячний термін з дня отримання повідомлень про порушення умов перевезення товарів при виконанні операції МДП переконливих доказів належного виконання операції МДП не надано, у зв'язку з чим митницею було виставлено претензію щодо сплати належних сум митних платежів.

Відповідно до статті 41 Конвенції МДП 1975 року, якщо митні органи визнають достатніми докази того, що вантаж, зазначений у маніфесті книжки МДП, загинув або безповоротно втрачений в результаті дорожньо-транспортної пригоди або при обставинах, викликаних нездоланною силою, або що недостача є результатом причин, властивих вантажу, то вони звільняють від сплати звичайно належних мита і зборів.

Згідно з ч. 3 ст.193 Митного кодексу України №4495-VI (далі - МК України) перевізник звільняється від зобов'язання щодо сплати митних платежів лише у разі, якщо товари, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, було знищено або безповоротно пошкоджено внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Також, відповідно до п.17 Порядку №755 гарантійне об'єднання звільняється від сплати передбачених законодавством податків та зборів (обов'язкових платежів) за не доставку українським чи іноземним держателем книжки МДП товару при виконанні операції МДП, якщо митні органи визнають достатніми докази того, що:

- товар, зазначений у вантажному маніфесті книжки МДП, загинув чи його неможливо надалі використовувати внаслідок пошкодження під час ДТП, пожежі чи за надзвичайних або невідворотних обставин чи подій;

- недостача товару була наслідком притаманних йому технічних властивостей та якостей;

- товар і товаротранспортні документи не були доставлені в митницю призначення через їх виїмку чи арешт правоохоронними органами за умови, що така виїмка чи арешт правоохоронними органами відбулась на шляху його прямування або в митниці призначення і їй не передувало порушення перевізником правил перевезення на умовах Конвенції МДП.

При цьому, відповідно до п.1 Порядку № 755 надзвичайні або невідворотні обставини чи події - це, зокрема, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти перевізника, транспортного засобу чи товару, що перевозиться цим транспортним засобом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що безпідставними є посилання позивача на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом) та проведення досудового розслідування як на підставу безповоротної втрати вантажу внаслідок його викрадення третіми особами. Оскільки дана обставина не містить доказів безповоротної втрати вантажу внаслідок вчинення злочинних дій третіми особами.

При цьому, вищевказані норми стосуються випадків, які пов'язані із втратою якості та фізичних характеристик самого товару, а не втрати чи вибуття (в т.ч. й, можливо, тимчасового) товару із володіння власника чи перевізника вантажу.

Вказане підтверджується і тим, що відповідно до ч.2 ст.193 МК України у разі, зокрема, втрати товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов'язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів.

Отже, законом прямо передбачено те, що у разі втрати товару (незалежно з яких причин) перевізник зобов'язаний сплатити відповідні митні платежі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які обгрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення, у зв"язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кубтранс" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 листопада 2015 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.