Справа № 2а-1870/828/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/37486/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року в справі за заявою управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню постанови Сумського окружного адміністративного суду від 25 березня 2011 року.

Зазначало, що управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі припинило свою діяльність через реорганізацію шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Конотопському районі в результаті чого було утворено управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області, яке є їх правонаступником. Проте державний виконавець неправомірно відмовив у відкриті виконавчого провадження у зв'язку з тим, що виконавчий лист пред'явлений неналежним стягувачем.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, відмовлено у задоволенні заяви.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області просило скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення заяви, посилаючись на порушення вимог процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25 березня 2011 року стягнуто з малого підприємства «Істок» на користь управління Пенсійного фонду України в місті Конотоп 7 981,17 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків за грудень 2010 року.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області від 23 червня 2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-1870/828/11, виданого 18 травня 2011 року Сумським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості, а постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області від 27 листопада 2013 року виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв'язку з тим, що майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Роз'яснено право повторного пред'явлення до виконання виконавчого документа в строк до 27 листопада 2014 року.

04 лютого 2014 року управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області повторно пред'явило до виконання виконавчий документ й постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції від 06 лютого 2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-1870/828/11, оскільки він пред'явлений до виконання управлінням Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області, а згідно виконавчого листа стягувачем є управління Пенсійного фонду України в місті Конотоп, тобто виконавчий документ пред'явлений до виконання неналежним стягувачем.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на час звернення із заявою виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення не відкрито, тобто відсутнє, а тому й відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 803 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком шляхом злиття окремих органів зазначеного Фонду. Так, відповідно до Додатку у зв'язку з реорганізацією управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та управління Пенсійного фонду України в Конотопському районі було утворено Управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі.

Завдання, функції, права та обов'язки управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах визначені у Положенні, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, чинному на час виникнення спірних правовідносин.

Після реорганізації управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та управління Пенсійного фонду України в Конотопському районі Сумської області завдання, функції, права та обов'язки управління не змінилися, залишилися таким ж як були і до реорганізації.

Отже заява управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області про заміну сторони виконавчого провадження на підставі статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає задоволенню, оскільки відбулася зміна найменування юридичної особи (управління), що відповідно до наведеної правовї норми є підставою для зміни назви сторони виконавчого провадження постановою держаного виконавця, а не заміни сторони виконавчого провадження.

Суди попередніх інстанцій помилково виходили з того, що питання заміни сторони у виконавчому провадженні можливо лише після його відкриття. Адже в даному випадку було відмовлено у відкритті провадження саме через те, що управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області, на думку державного виконавця, є неналежним стягувачем.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або проведення додаткової перевірки доказів, обставини справи судами встановлені повно й правильно, але допущена помилка в застосуванні норм процесуального права, суд касаційної інстанції, згідно зі статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, скасовує рішення попередніх інстанцій та ухвалює нове про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін В.І. Бутенко Я.Л. Іваненко