Справа № 2а-3920/09
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2010-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 р. Справа № 6986/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Богаченка С.І., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Ткач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року позивачі звернулись до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії.

Позивачі посилались на те, що у звязку з визнанням Конституційним судом України такими, що не відповідають Конституції України відповідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень чинного законодавства України, на підставі якого їм було нараховано пенсію, в 2006-2009 роках відповідач зобовязаний був здійснити перерахування пенсії, тобто привести у відповідність з ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та рішеннями Конституційного суду України розмір виплати їх пенсії з врахуванням права на надбавку як дітям війни.

Позивачі просили стягнути з відповідача на її користь недоплачену як дитині війни доплату до пенсії з01.01.2006 року по 01.09.2009 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2009 року у задоволенні позову ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дітям війни відмовлено.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо невиплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 підвищення пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року на підставі положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального права.

Апелянт звертає увагу на те, що законодавством України не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни про підвищення розміру пенсій дітей війни, не визначено, які саме органи мають проводити такі виплати, за рахунок яких коштів і джерел. Крім того, залишається невизначеним порядок обчислення такого підвищення та його розмір. Просить врахувати, що встановлений ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, і не може враховуватися для перерахунків або підвищень інших пенсій. Крім того, позивачі пропустила строк звернення до суду, визначений ст. 99 КАС України.

Апелянт просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2009 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачам у повному обсязі заявлених позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дитини війни, а тому вони мають право на встановлене ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни підвищення до пенсії. Оскільки Конституційний Суд України своїми рішеннями від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнав неконституційними окремі положення Законів України Про Державний бюджет України на 2007 та 2008 роки, якими було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат, відмова управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у проведенні перерахунку пенсії позивачів з врахуванням вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни є неправомірною. При цьому, суд виходив з того, що позивачі пропустили строк звернення до суду, а на застосуванні останнього наполягав відповідач. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_11, суд першої інстанції мотивував це тим, що позивачі отримують надбавку, встановлену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та є правильними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_11, оскільки з матеріалів справи вбачаться, що позивачам нараховувалась та виплачувалась надбавка, встановлена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не надбавка як дітям війни.

Встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 є дітьми війни та відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення даного публічно-правового спору судом, мали право на отримання підвищення виплачуваної їм управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, якими було зупинено на 2007 рік дію вищевказаної ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, тому вимоги позивачки в частині соціальних виплат за 2007р. є обгрунтованими.

Рішенням Конституційного суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 року нова редакція ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, визнана неконституційною, тому з 22.05.2008 року почала діяти колишня редакція статті 6 Закону.

Ч.2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування наслідків пропуску строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України та відмову в задоволенні позовних вимог позивачів за з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року, оскільки позивачі звернулись з позовом 01.09.2009 року, а на застосуванні наслідків пропуску річного строку звернення до суду наполягав відповідач.

Колегія суддів приходить до висновку щодо відмови у підвищенні пенсії за 2006 рік, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»було зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак Законом України від 19 січня 2006 року № 3367-ІV дію цієї статті було відновлено, але установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5, запроваджується з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_13 України з питань бюджету.

Отже, ці підвищення повинні бути здійснені у випадку вищезазначених умов, оскільки такі умови не настали, то в задоволенні позовних вимог в частині виплати позивачам підвищення до пенсії за 2006 рік слід відмовити.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивачам у передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни розмірі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2009 року по справі № 2а-3920/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та згідно із вимогами Закону України №1691-IV від 18.02.2010 року може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку цивільного судочинства протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : С.І. Богаченко

ОСОБА_16

Повний текст виготовлено 28.05.2010 року