Справа № 826/16487/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 жовтня 2015 року 08:15 справа №826/16487/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит"
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сателлит" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Сателлит") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року №№7, 7, 7, 7, 7.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2015 року відкрито провадження у справі №826/16487/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 28 вересня 2015 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 13 березня 2015 року №7 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за порушення пункту 135.5 статті 135, 138.2 статті 138, пункту 145.1 статті 145 та пунктів 146.2, 146.15 статті 146 Податкового кодексу України ТОВ "Сателлит" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 38 834 648,00 грн., у тому числі за основним платежем на 30 267 718,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 7 566 930,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 13 березня 2015 року №7 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за порушення пункту 135.5 статті 135, 138.2 статті 138, пункту 145.1 статті 145 та пунктів 146.2, 146.15 статті 146 Податкового кодексу України ТОВ "Сателлит" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік у розмірі 23 645 682,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 13 березня 2015 року №7 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "Сателлит" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 352 376,00 грн., у тому числі за основним платежем на 234 917,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 117 459,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 13 березня 2015 року №7 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "Сателлит" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 675 819,00 грн., у тому числі за листопад та грудень 2013 року.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 13 березня 2015 року №7 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "Сателлит" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень, листопад 2013 року у розмірі 675 819,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 16 лютого 2015 року №141/26-55-22-07/13501985 "Про результати планової виїзної перевірки ТОВ "Сателлит", код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013" (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено, що за перевірений період позивачем допущено наступні порушення:

1) безпідставне включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, вартості зернових культур, придбаних у ТОВ "Дефа Інтер", ТОВ "Рекорд-2007", ТОВ Диват Групп", ТОВ ВФ "Віка", ТОВ "Оптінвест-Контакт", ТОВ "ВСВ-Юг", ТОВ ТК "Віртус", ТОВ "Агросвіт-СВ", ТОВ "Ел-Груп", ПП "СНГ "Колос", ТОВ "Олександрійська зернова Компанія", ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Металл Коннект Групп", ТОВ "Перша Зернова 2012", ТОВ "Укрвіт", ТОВ "Гранді", ТОВ "Інтер-Експорт", ПП "АПК "АГРО-ПРОДУКТ", ТОВ "Зернотрейд", ТОВ "ПРОМ-ЗЕРНО-ТОРГ" та ПП "Обрій", у зв'язку із наступним: вказані підприємства не є виробниками реалізованої сільськогосподарської продукції; при проведенні перевірки ланцюга постачання по даним реєстрів отриманих податкових накладних кожного суб'єкта по ланцюгу, згідно даних АІС "Податковий блок" встановлено "обрив" ланцюга постачання насіння соняшника, тобто відсутність в ланцюгу імпортерів чи виробників сільськогосподарської продукції, що, на думку відповідача, первинні документи по відносинам із вказаними підприємствами не підтверджують факт поставки товарів та не можуть бути підставою для формування даних бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідач також зазначив, що відповідно до податкової звітності постачальників позивача вони не сплачують збору за забруднення навколишнього середовища, не є платниками податку на землю, що вказує на відсутність транспортних засобів та земельних ділянок, кількість працівників 1-2 особи. Відповідач зробив висновок, що у постачальників позивача відсутні необхідні виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, проведені операції здійснені з метою штучного формування податкового кредиту та валових витрат і не мають реального характеру;

2) безпідставне включення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум податку по відносинах із ТОВ "Інтер-Експорт", з огляду на не підтвердження факту отримання товару від вказаного постачальника, оскільки за даними акта перевірки ТОВ "Інтер-Експорт", складеного ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області встановлено порушення вимог податкового законодавства в частині формування податкового кредиту та по ланцюгу постачання;

3) підприємством завищено задекларовані показники амортизаційних відрахувань за 2013 рік на 1 595 019,00 грн., а саме: до 01 квітня 2013 року позивач здійснював виробництво олії на власних виробничих потужностях на старому заводі, який наказом від 31 березня 2013 року виведений з експлуатації; новозбудований завод по виробництву олії введений в експлуатацію з 15 липня 2013 року; однак амортизаційні відрахування нараховувались щомісяця, що привело до завищення амортизаційних відрахувань, що нараховувалися з квітня по липень 2013 року.

Позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення, оскільки: господарські операції підтверджені первинними документами та податковими накладними, а ТОВ "Сателлит" дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту; нарахування амортизації у податковому обліку здійснювалось тільки за період січень-березень 2013 року, а з квітня по липень 2013 року нарахування амортизації здійснювалось по інших об'єктах, які не були виведені з експлуатації.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову повністю підтримав висновки акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між ТОВ "Сателлит" та його контрагентами - ТОВ "Дефа Інтер", ТОВ "Рекорд-2007", ТОВ Диват Групп", ТОВ ВФ "Віка", ТОВ "Оптінвест-Контакт", ТОВ "ВСВ-Юг", ТОВ ТК "Віртус", ТОВ "Агросвіт-СВ", ТОВ "Ел-Груп", ПП "СНГ "Колос", ТОВ "Олександрійська зернова Компанія", ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Металл Коннект Групп", ТОВ "Перша Зернова 2012", ТОВ "Укрвіт", ТОВ "Гранді", ТОВ "Інтер-Експорт", ПП "АПК "АГРО-ПРОДУКТ", ТОВ "Зернотрейд", ТОВ "ПРОМ-ЗЕРНО-ТОРГ" та ПП "Обрій"; мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції.

Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Дефа Інтер" (постачальник) у січні-квітні 2013 року укладено договори поставки, за умовами яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом січня-квітня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 4 334 418,71 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Рекорд-2007" (постачальник) у січні-квітні, вересні та листопаді 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом січня-червня, вересня-грудня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 18 980 430,69 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ Диват Групп" (постачальник) у січні та лютому 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом січня та лютого 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 1 340 144,74 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ ВФ "Віка" (постачальник) у січні-травні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом січня-травня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 8 142 217,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Оптінвест-Контакт" (постачальник) у січні-квітні та червні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та FCA (Завантаження в автотранспорт) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом січня-квітня та червня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 10 008 183,62 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "ВСВ-Юг" (постачальник) укладено договір поставки від 15 лютого 2013 року, згідно з яким постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Згідно з видатковою накладною від 15 лютого 2013 року №РН 0000059, податковою накладною від 15 лютого 2013 року №25 та товарно-транспортними накладними від 15 лютого 2013 року №№7118, 7119, 7120 постачальник поставив товар на загальну суму 346 958,37 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ ТК "Віртус" (постачальник) у лютому, березні та червні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом лютого, березня та червня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 7 030 011,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Агросвіт-СВ" (постачальник) укладено договір поставки від 22 лютого 2013 року, згідно з яким постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Відповідно до видаткових накладних від 24 лютого 2013 року №1, від 26 лютого 2013 року №2, від 27 лютого 2013 року №3, податковою накладною від 15 лютого 2013 року №25 та товарно-транспортними накладними від 24 лютого 2013 року, від 26 лютого 2013 року, від 27 лютого 2013 року та від 01 березня 2013 року постачальник поставив товар на загальну суму 703 242,76 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Ел-Груп" (постачальник) у лютому та квітні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом лютого, березня та червня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 2 547 936,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ПП "СНГ "Колос" (постачальник) у травні, червні, серпні та листопаді 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом травня, червня, серпня та листопада 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 11 723 988,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (клієнт) та ТОВ "Олександрійська зернова Компанія" (експедитор) укладено договір від 17 серпня 2012 року №4/2012 про надання послуг транспортно-експедиційного обслуговування, за яким експедитор зобов'язується за плату і рахунок клієнта організувати перевезення вантажу автомобільним транспортом по території України за маршрутом, узгодженим з клієнтом, як власним автомобільним транспортом, так і з залученням третіх осіб (перевізників).

Відповідно до додаткових угод до вказаного договору, актами про виконання робіт (надання послуг) та податкових накладних протягом липня 2013 року експедитор надав обумовлені договором послуги на загальну суму 638 561,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ФОП ОСОБА_2 (постачальник) у вересні та жовтні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом вересня та жовтня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 16 583 000,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Металл Коннект Групп" (постачальник) у серпні-грудні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом серпня-грудня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 52 097 019,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Перша Зернова 2012" (постачальник) у січні, лютому, серпні, жовтні та листопаді 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом січня, лютого, серпня, жовтня та листопада 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 14 216 894,71 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Укрвіт" (постачальник) у лютому, жовтні та листопаді 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом лютого, жовтня та листопада 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 11 572 279,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Гранді" (постачальник) у серпні-жовтні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом серпня-жовтня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 3 343 127,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Інтер-Експорт" (постачальник) у лютому, вересні, листопаді та грудні 2013 року укладено ряд договорів поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом лютого, вересня, листопада та грудня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 4 414 257,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ПП "АПК "АГРО-ПРОДУКТ" (постачальник) укладено договори поставки від 07 жовтня 2013 року та від 10 жовтня 2013 року, за якими постачальник зобов'язується поставити насіння соняшника українського походження на умовах та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних постачальник протягом жовтня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 3 780 256,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "Зернотрейд" (постачальник) у жовтні 2013 року укладено договори поставки, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно з видатковими накладними, податковими накладними та товарно-транспортними накладними постачальник протягом жовтня 2013 року поставив позивачу товар на загальну суму 4 521 141,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ТОВ "ПРОМ-ЗЕРНО-ТОРГ" (постачальник) укладено договір поставки від 05 листопада 2013 року, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно з видатковою накладною та податковою накладною від 11 листопада 2013 року постачальник поставив позивачу товар на загальну суму 1 068 750,00 грн.

Між ТОВ "Сателлит" (покупець) та ПП "Обрій" (постачальник) укладено договір поставки від 20 листопада 2013 року, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити насіння соняшнику українського походження на умовах EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010.

Згідно з видатковою накладною та податковою накладною від 20 листопада 2013 року постачальник поставив позивачу товар на загальну суму 1 256 993,28 грн.

Відповідно виписок банку, що містяться в матеріалах справи, за поставлений товар позивач перераховував на рахунки постачальників грошові кошти.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В акті перевірки не встановлено відсутності у позивача на момент перевірки первинних документів по спірним господарським операціям, у свою чергу суд установив, що первинні документи, складені у межах спірних правовідносин (видаткові накладні, акти здачі-приймання), відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

При цьому суд зауважує, що ймовірні порушення постачальниками та підприємствами по ланцюгу постачання вимог податкового законодавства та невиконання ними податкових зобов'язань не позбавляють правового значення первинних документів, складених такими постачальниками.

Суд не приймає до уваги висновки акта перевірки про встановлення за даними АІС "Податковий блок" "обриву" ланцюга постачання насіння соняшника, тобто відсутність в ланцюгу імпортерів чи виробників сільськогосподарської продукції, оскільки відповідачем не доведено безтоварності господарських операцій у межах спірних правовідносин, а непідтверджені документально сумніви контролюючого органу щодо походження товару не є підставою для обмеження покупця у праві формувати витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Досліджуючи питання пов'язаності придбаних позивачем товарів та послуг з його господарською діяльністю, суд зазначає про наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд встановив, що ТОВ "Сателлит" здійснює діяльність зокрема у сфері оптової торгівлі зерном і насінням та входить числа експортерів такої продукції.

Як встановлено вище, поставка товару здійснювалась на умовах DAP (Доставлено до місця призначення: ТОВ "Сателлит", 87543, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, №76) та EXW (Франко-елеватор) згідно Інкотермс 2010, тобто, у першому випадку постачальники несуть всі витрати та ризики, необхідні для доставки товару до місця призначення, в другому випадку - забезпечують покупцю доступ до товару на елеваторах.

Особливості порядку прийому та обігу зерна регулюються Законом України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Так, відповідно до статті 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерно підлягає зберіганню у зернових складах.

Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

При прийманні зерна на зберігання зерновий склад зобов'язаний здійснити аналіз його якості.

Зерновий склад зобов'язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання.

Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Кожна із сторін договору складського зберігання зерна при відвантаженні зерна має право вимагати перевірки його якості. Витрати, пов'язані із проведенням аналізу його якості, несе сторона, що зажадала його перевірки.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад є складом загального користування і зобов'язаний приймати на зберігання зерно від будь-якої особи.

Стаття 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначає, що за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов'язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб'єктом ринку зерна.

Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Суд встановив, поставка зерна відбувалась на елеваторах, серед яких, ПАТ "Каракубське хлібоприймальне підприємство", КТ "Желев С.С. і компанія" Комиш-Зарянського елеватора", ТОВ "Стандарт Україна", ПАТ "Державна продовольчо-зернова компанія", ПАТ "Екопрод", ТОВ "Артемівський КХП", ТОВ "Рай-Олександрівський елеватор", ТОВ "Сігнальненський елеватор", ДП "Хлівбна База №85", ПАТ "Компанія "Райз", ТОВ "Белгравія" та інші, шляхом переоформлення складських квитанцій від постачальників на ТОВ "Сателлит".

Наявні у справі докази підтверджують, що придбане у ТОВ "Дефа Інтер", ТОВ "Рекорд-2007", ТОВ Диват Групп", ТОВ ВФ "Віка", ТОВ "Оптінвест-Контакт", ТОВ "ВСВ-Юг", ТОВ ТК "Віртус", ТОВ "Агросвіт-СВ", ТОВ "Ел-Груп", ПП "СНГ "Колос", ТОВ "Олександрійська зернова Компанія", ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Металл Коннект Групп", ТОВ "Перша Зернова 2012", ТОВ "Укрвіт", ТОВ "Гранді", ТОВ "Інтер-Експорт", ПП "АПК "АГРО-ПРОДУКТ", ТОВ "Зернотрейд", ТОВ "ПРОМ-ЗЕРНО-ТОРГ" та ПП "Обрій" насіння соняшника у подальшому реалізовано третім особам, у тому числі ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД", компанії нерезиденту NOBLE RESOURCES S.A, тобто придбавалось з метою та фактично використано у межах господарської діяльності.

На підтвердження реальності господарських операцій та мети використання придбаного зерна у господарській діяльності позивач надав суду наступні документи: копії договорів купівлі-продажу, рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, договорів складського зберігання зерна та додаткових угод до них, складських квитанцій, реєстрів погашення складських квитанцій, вагових квитків, дозволів на зважування та відвантаження, виписки банку по відносинам із придбання насіння соняшника; копії договорів поставки та експортного контракту, копії коносаменту, акта технічного огляду, сертифіката якості, інвойсу, митної декларації карток аналізу зерна щодо подальшого продажу насіння соняшника.

Наведе вказує, що ТОВ "Сателлит" здійснювало витрати на придбання у ТОВ "Дефа Інтер", ТОВ "Рекорд-2007", ТОВ Диват Групп", ТОВ ВФ "Віка", ТОВ "Оптінвест-Контакт", ТОВ "ВСВ-Юг", ТОВ ТК "Віртус", ТОВ "Агросвіт-СВ", ТОВ "Ел-Груп", ПП "СНГ "Колос", ТОВ "Олександрійська зернова Компанія", ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Металл Коннект Групп", ТОВ "Перша Зернова 2012", ТОВ "Укрвіт", ТОВ "Гранді", ТОВ "Інтер-Експорт", ПП "АПК "АГРО-ПРОДУКТ", ТОВ "Зернотрейд", ТОВ "ПРОМ-ЗЕРНО-ТОРГ" та ПП "Обрій" товарів для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Так само відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що постачальники не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям та не вчиняли фактичних дій, спрямованих на виконання таких зобов'язань.

За таких підстав, суд вважає, що позивач правомірно формував витрати за перевірений період по взаємовідносинам з ТОВ "Дефа Інтер", ТОВ "Рекорд-2007", ТОВ Диват Групп", ТОВ ВФ "Віка", ТОВ "Оптінвест-Контакт", ТОВ "ВСВ-Юг", ТОВ ТК "Віртус", ТОВ "Агросвіт-СВ", ТОВ "Ел-Груп", ПП "СНГ "Колос", ТОВ "Олександрійська зернова Компанія", ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Металл Коннект Групп", ТОВ "Перша Зернова 2012", ТОВ "Укрвіт", ТОВ "Гранді", ТОВ "Інтер-Експорт", ПП "АПК "АГРО-ПРОДУКТ", ТОВ "Зернотрейд", ТОВ "ПРОМ-ЗЕРНО-ТОРГ" та ПП "Обрій", у зв'язку з придбанням товарів.

Посилання відповідача на неможливість встановити постачальника товарів не приймаються до уваги, оскільки це не є підставою для обмеження позивача, як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій.

При вирішенні даного спору суд враховує вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "Дефа Інтер", ТОВ "Рекорд-2007", ТОВ Диват Групп", ТОВ ВФ "Віка", ТОВ "Оптінвест-Контакт", ТОВ "ВСВ-Юг", ТОВ ТК "Віртус", ТОВ "Агросвіт-СВ", ТОВ "Ел-Груп", ПП "СНГ "Колос", ТОВ "Олександрійська зернова Компанія", ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Металл Коннект Групп", ТОВ "Перша Зернова 2012", ТОВ "Укрвіт", ТОВ "Гранді", ТОВ "Інтер-Експорт", ПП "АПК "АГРО-ПРОДУКТ", ТОВ "Зернотрейд", ТОВ "ПРОМ-ЗЕРНО-ТОРГ" та ПП "Обрій" були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На думку суду, позивач, як покупець, не може нести відповідальність ні за порушення законодавства продавцем, ні за можливу недостовірність відомостей про нього, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність підтверджуючих розрахункових та інших документів, а також придбання товарів з метою провадження господарської діяльності, висновки акта перевірки про порушення Податкового кодексу України у цій частині є помилковими, а збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток та зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування за даним епізодом порушення - протиправним.

В частині висновків акта перевірки про завищення позивачем амортизаційних відрахувань суд звертає увагу на наступне.

За визначенням підпункту 14.1.3 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України амортизація - систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації);

Відповідно до пункту 146.1 статті 146 Податкового кодексу України облік вартості, яка амортизується, ведеться за кожним об'єктом, що входить до складу окремої групи основних засобів, у тому числі вартість ремонту та поліпшення об'єктів основних засобів, отриманих безоплатно або наданих в оперативний лізинг (оренду) або отриманих в концесію чи створених (збудованих) концесіонером відповідно до Закону України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності", як окремий об'єкт амортизації.

Пункт 146.2 статті 146 Податкового кодексу України визначає, що амортизація об'єкта основних засобів нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, установленого платником податку, але не менше мінімально допустимого строку, встановленого пунктом 145.1 статті 145 цього Кодексу, помісячно, починаючи з місяця, що наступає за місяцем введення об'єкта основних засобів в експлуатацію і зупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших видів поліпшення та консервації.

Згідно з пунктом 146.15 статті 146 Податкового кодексу України нарахування амортизації окремого об'єкта припиняється, починаючи з місяця, наступного за місяцем виведення з експлуатації такого об'єкта основних засобів або передачі його до складу невиробничих необоротних матеріальних активів за рішенням платника податку або суду

В акті перевірки зазначено, що позивачем завищено задекларовані показники амортизаційних відрахувань за 2013 рік на 1 595 019,00 грн., а саме: до 01 квітня 2013 року позивач здійснював виробництво олії на власних виробничих потужностях на старому заводі, який наказом від 31 березня 2013 року виведений з експлуатації; новозбудований завод по виробництву олії введений в експлуатацію з 15 липня 2013 року; однак амортизаційні відрахування нараховувались щомісяця, що привело до завищення амортизаційних відрахувань, що нараховувалися з квітня по липень 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом ТОВ "Сателлит" від 31 березня 2013 року №56/2 "Про проведення консервації основних фондів" частина основних засобів будівлі маслозаводу виведена з експлуатації.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, наказ від 31 березня 2013 року №56/2 "Про проведення консервації основних фондів" спрямований на тимчасове виведення обладнання виробничого цеху та цеху грануляції з експлуатації, в цілому будівля маслозаводу не виводилась з експлуатації, а її частина використовувалась для зберігання насіння соняшника та під складські приміщення товарно-матеріальних цінностей.

На підставі обігово-сальдових відомостей по податковому обліку за 2013 рік та за квітень-липень 2013 року по рахунку 131 суд встановив, що нарахування амортизації по виведеним з експлуатації об'єктів основних фондів у 2013 році здійснювалось лише за період січень-березень 2013 року; за квітень-липень 2013 року нарахування амортизації здійснювалось по об'єктам, що не були виведені з експлуатації.

Докази, які б підтверджували припущення відповідача про нарахування за період квітень-липень 2013 року амортизації об'єктів основних фондів, що виведені з експлуатації, в матеріалах справи відсутні.

З наведених таких підстав суд вважає, що висновки акта перевірки про завищення ТОВ "Сателлит" задекларованих показників амортизаційних відрахувань за 2013 рік на 1 595 019,00 грн. документально не підтверджуються, відтак, визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток за даним епізодом порушення є протиправним.

Оцінюючи правомірність висновків акта перевірки про безпідставне включення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум податку по відносинах із ТОВ "Інтер-Експорт", суд керується наступним.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Судом встановлено вище, що придбання позивачем у ТОВ "Інтер-Експорт" насіння соняшника безпосередньо пов'язано з його господарською діяльністю, а здійснені господарські операції є реальними та підтверджуються необхідними документами.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент складання податкових накладних контрагент позивача - ТОВ "Інтер-Експорт", був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мав право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Порушень з приводу реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ "Інтер-Експорт", у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.

Враховуючи викладене, на думку суду, позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість по відносинам із ТОВ "Інтер-Експорт", тому висновки акта перевірки про заниження податку на додану вартість є помилковими, а збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість - протиправним.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на акта перевірки ТОВ "Інтер-Експорт", складеного ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області, про порушення вказаним підприємством та по ланцюгу постачання вимог податкового законодавства в частині формування податкового кредиту, оскільки ймовірні порушення норм Податкового кодексу України постачальником не впливають на право добросовісного покупця формувати податковий кредит по відносинам із таким постачальником.

Крім того суд звертає увагу, що відносини позивача із ТОВ "Інтер-Експорт" вже були предметом судового розгляду у межах адміністративної справи №826/11037/14 за позовом ТОВ "Сателлит" до ДПІ у Печерському районі про скасування податкових повідомлень-рішень.

Так, у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2014 року у справі №826/11037/14, залишеній без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року, встановлено, що "реальне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, що містяться в матеріалах справи, а саме: товарно-транспортні накладними, видатковими накладними та рахунками фактурами, що підтверджують отримання позивачем товару, який ним використовувався в господарської діяльності та платіжні доручення, які свідчать, що отриманий товар позивачем оплачено".

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 13 березня 2015 року №№7, 7, 7, 7, 7 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Печерському районі не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Сателлит" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 13 березня 2015 року №№7, 7, 7, 7, 7.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко