Справа № 826/15792/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 листопада 2015 року письмове провадження № 826/15792/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Правнича консалтингова група»
до треті особи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Правнича консалтингова група» (надалі по тексту - ТОВ «Правнича консалтингова група», позивач) звернулося до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (надалі по тексту - відповідач), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке діяло від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Фонд Дельта - венчурні проекти";

- скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке діяло від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Фонд Дельта - венчурні проекти".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича, стосовно визнання Договору відступлення права вимоги від 12.09.2014, нікчемним є протиправними та незаконними, оскільки Договір про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року не передбачав безоплатної передачі прав вимоги, не передбачав прийняття банком додаткових зобов'язань, які б могли вплинути на його платоспроможність, не була це також і угода з пов'язаною особою.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимог не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. В наданих суду письмових запереченнях відповідач зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича відповідають вимогам діючого законодавства України, вчинені та прийняті у відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Представник Третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судовому засіданні 31.08.2015 року надав пояснення, згідно з яким у задоволенні позову просив відмовити.

Представник Третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" у судовому засіданні 31.08.2015 надав пояснення, згідно з яким позов підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання 11.09.2015 представник позивача та третьої особи-1 не прибули, попередньо подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, представник відповідача заперечував щодо розгляду справи у порядку письмового провадження, про що подав заяву від 11.09.2015.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження, за відсутності необхідності заслухувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

12 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ - АДМІНІСТРАТОР ПЕНСІЙНИХ ФОНДІВ "ДЕЛЬТА КАПІТАЛ" (в подальшому найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ") та Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" укладено договір про відступлення права вимоги.

Згідно п.1.1 Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року з врахуванням змін, внесених додатковим договором №1 від 22 грудня 2014 року, Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" право вимоги виконання зобов'язань за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ".

Всього загальна сума вимог, які відступлені за договором, складала 53 741 706,99 грн.

Відповідно до п. 1.4. Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, сторони домовилися, що ціна відступлення права вимоги за Основним договором, що підлягає сплаті Новим кредитором на користь Первісного кредитора, становить 58 129 954,99 грн. Пунктом 1.5. Договору сторони погодили термін оплати ціни відступлення - не пізніше 01 березня 2015 року.

Платіжним дорученням № 12 від 12 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" сплатило на користь Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" 58 129 954,99 грн.

Відповідно до п. 5.2. Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, договір набирає чинності, а у його Сторін виникають взаємні права та обов'язки, передбачені договором, виключно на наступний день після настання відкладальної обставини - відсутність добровільного повного погашення боржником - Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" заборгованості за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року в строк до 11 лютого 2015 року включно.

Настання такої обставини підтверджено листом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК " №18.1-65/1 від 12 лютого 2015 року. Отже, Договір про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року набрав чинності 12 лютого 2015 року.

Набуті права вимоги за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року та договорами, що забезпечують його виконання, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" відступило позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА", що підтверджується Договором про відступлення права вимоги №8/2-VP від 12 лютого 2015 року.

Згідно п.1.1, п.1.3 Договору відступлення права вимоги №8/2-VP від 12 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА" повністю замінює Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" у Договорі кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року.

Згідно з п.2.3 цього договору, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА" перейшли всі права вимоги за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року в повному обсязі і на умовах, що передбачені договором, включаючи права вимоги до позичальника - Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" по поверненню отриманого кредиту, сплати процентів, комісій, штрафів пені тощо.

Відтак, 12 лютого 2015 року права кредитора за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року та договорами, що забезпечують його виконання, перейшли до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, матеріально правовий інтерес позивача в межах спірних правовідносин полягає в тому, що в ланцюгу: «Дельта Банк» _ «Укрспирт» -ТОВ "КУА "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" - ТОВ "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА", позивач є останнім вигодонабувачем по праву вимоги до ДП «Укрспирт».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення №51 про запровадження з 3 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК", , МФО: 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

22 липня 2015 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" відповідачем - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадировим Владиславом Володимировичем було надіслано повідомлення за №5597 від 22 липня 2015 року про нікчемність правочинів, зокрема, вказаним повідомленням відповідачем повідомлено про нікчемність Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ".

В зазначеному повідомлені вимагалось негайно повернути всі отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", згідно з умовами нікчемного правочину, оригінали документів (кредитні договори, договори забезпечення, всі інші документи).

Оскільки визнання нікчемним Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", прямо впливає на інтереси позивача, як особи, яка набула права вимоги від ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» до ДП «Укрспирт», то позивач і звернувся до суду з даним позовом

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В матеріалах справи наявна копія витягу з протоколу № 21 від 20 липня 2015 року засідання комісії Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11 березня 2015 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК".

Вказаною перевіркою встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ - АДМІНІСТРАТОР ПЕНСІЙНИХ ФОНДІВ "ДЕЛЬТА - КАПІТАЛ" (надалі - ТОВ "КУА "Дельта - Капітал") було укладено Договір про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року (надалі - договір відступлення).

Відповідно до умов договору відступлення, банк відступив ТОВ "КУА "Дельта - Капітал" належні йому майнові права за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/l від 27 грудня 2013 року, укладеним між банком та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (надалі - Кредитний договір), та всіма договорами забезпечення до кредитного договору: договорами застави від 27 грудня 2013 року за №ВКЛ-2007072/1/S-1 (застава майнових прав по контракту на отримання грошової виручки), №BKЛ-2007072/l/S-2 (застава товарів в обороті - спирту та зерна 5, 6 класів) та договором про відступлення права вимоги від 27 грудня 2013 року.

Станом на день укладення Договору відступлення (12 вересня 2014 року), сума заборгованості Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (надалі - ДП "Укрспирт"/позичальник) за Кредитним договором, становила 58129954,99 грн., в тому числі за кредитом - 54156500,00 грн., за процентами за користування кредитом - 3973454,99 грн.

22 грудня 2014 року, у зв'язку з частковим погашенням ДП "Укрспирт" кредиту, сторонами були внесені зміни та доповнення до договору відступлення (додатковий договір №1), де визначено, що заборгованість позичальника за кредитним договором становить 53741706,99 грн., в тому числі за кредитом - 51967154,26 грн., за процентами за користування кредитом - 1774552,73 грн.

Відповідно до п.п. 1.4., 1.5. договору відступлення, ціна відступлення права вимоги становила 58129954,99 грн., яку ТОВ "КУА "Дельта - Капітал" (змінено на ТОВ КУА "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ") зобов'язався сплатити Банку не пізніше 1 березня 2015 року.

Договір відступлення укладений з відкладальною обставиною набрання чинності, якою, згідно п. 5.2. Договору відступлення є факт відсутності добровільного повного погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором в строк до 11 лютого 2015 року.

Незважаючи на наявність відкладальної обставини, 12 вересня 2014 року Банк передав ТОВ "КУА "Дельта - Капітал" за відповідним Актом приймання-передачі оригінали всіх договорів, укладених з ДП "Укрспирт", майнові права за якими відступались за договором відступлення, який станом на 12 вересня 2014 року не набрав чинності згідно п. 5.2 договору.

Ціна відступлення була сплачена Банку новим кредитором 12 лютого 2015 року з його рахунку у AT "Дельта Банк".

За результатами перевірки виявлено, що при укладанні та виконанні договору відступлення було допущено ряд порушень законодавства України та обмежень, встановлених Національним банком України, які полягають в наступному:

Майнові права кредитора - AT "Дельта Банк", що випливають з умов Кредитного договору та договорів забезпечення, були передані у заставу Національному банку України за Договором застави майнових прав №06/ЗМП від 26 лютого 2014 року (надалі - Договір застави майнових прав) в забезпечення виконання Банком своїх зобов'язань по поверненню кредиту рефінансування та сплаті процентів за користування ним.

Умовами вищезазначеного Договору застави майнових прав з НБУ було встановлено низку обмежень щодо предмету застави, зокрема:

- заставодавець (AT "Дельта Банк") зобов'язаний не відчужувати майнові права в будь-який спосіб та не обтяжувати їх зобов'язаннями на користь третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди Заставодержателя - НБУ (п.п. 3.4.2. Договору застави майнових прав).

Таким чином, на переконання відповідача, Банк, уклавши Договір відступлення від 12 вересня 2014 року з ТОВ "КУА "Дельта - Капітал", передав в заставу третій особі обтяжені НБУ майнові права за Кредитним договором, чим порушив вимоги п. 2.1. Договору застави майнових прав.

Отже, за договором відступлення права вимоги, банк прийняв на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій, відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність", що у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є ознакою нікчемності правочину.

Крім того, за повідомленням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів "Дельта - Капітал" на момент укладення Договору відступлення - 12 вересня 2014 року, було пов'язаною з Банком особою.

Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ "Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів "Дельта - Капітал" від 18 листопада 2014 року № 69 було зафіксовано рішення щодо змін у складі учасників, зміни назви товариства та затвердження змін до статуту товариства.

Відповідно до внесених змін, частка у ТОВ "КУА "Дельта - Капітал" належна ОСОБА_6, була передана юридичній особі - нерезиденту України СПРЕРЛОГ ІНВЕСТМЕНТ ЛІМІТЕД, а назва самого товариства змінена на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент".

В даному випадку суд звертає увагу на те, що вказані рішення були прийняті та відображені у статуті товариства вже після укладення Договору відступлення.

Таким чином, на переконання відповідача, Банк уклав Договір відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, який не відповідає вимогам законодавства України з підстав, вказаних у цьому протоколі, з пов'язаною особою Банку, що зазначено у п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як ознака нікчемності правочину.

Разом з тим, в своїх письмових запереченнях на адміністративний позов, відповідач додатково зазначає наступне.

ПАТ "КУА "Дельта - Капітал", на момент укладення Договору відступлення, було кредитором Банку за відповідними договорами банківського рахунку, на яких обліковувались належні товариству кошти, що учасниками даного спору не заперечується.

В той же час, станом на дату оплати ціни відступлення права вимоги за договором відступлення (12 лютого 2015 року), на рахунку платника ТОВ "КУА "Скай Кепітал Менеджмент" (змінено назву з ТОВ "КУА "Дельта - Капітал") №0454 в АТ "Дельта Банк" обліковувались кошти, достатні для здійснення оплати в сумі 58 129 954,99 грн.

Отже, на момент оплати ТОВ "КУА "Скай Кепітал Менеджмент" було кредитором Банку.

Кошти надійшли на рахунок ТОВ "КУА "Скай Кепітал Менеджмент» з поточних рахунків ТОВ "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ" та ТОВ "Проціон-Торг", відкритих в АТ "Дельта-Банк", що підтверджується виписками з особових рахунків платників та отримувача коштів, а всі перерахування коштів, на рахунок Банку, відповідно до умов Договору відступлення, здійснювались клієнтами - кредиторами Банку в межах його балансу.

Таким чином, позиція відповідача зводиться до того, що Банк, в період перебування у важкому фінансовому стані, а також вже після віднесення його до категорії проблемних (постановою Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року за №692/БТ), не отримав реальних грошових надходжень на оплату відступлених майнових вимог. При цьому ТОВ "КУА "Скай Кепітал Менеджмент", яке під час укладення Договору відступлення було пов'язаною з Банком особою, набуло право вимоги на активи Банку - майнові права кредитора.

Окружний адміністративний суд міста Києва відхиляє такі доводи відповідача як належні докази нікчемності правочинів, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 38 Закону уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

При цьому частиною п'ятої вказаної статті Закону передбачено, що у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Приписи частини першої статті 54 Закону визначають, що рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що уповноважена особа діє від імені Фонду у межах повноважень, передбачених Законом, вчиняє дії щодо збереження активів банку, зокрема, шляхом прийняття обов'язкових для виконання рішень особами, яких таке рішення стосується та може бути оскаржено в судовому порядку. Наведене безумовно свідчить про наявність відносин влади-підпорядкування між сторонами договору та уповноваженою особою. Крім іншого, зміст положень Закону свідчить, що термін "рішення" у статті 54 Закону вживається у широкому розумінні та означає будь-яке рішення, зокрема, уповноваженої особи Фонду, прийняте на виконання останньою функцій, передбачених Законом, та оформлене будь-яким актом. Отже, таке рішення уповноваженої особи, прийняте нею на виконання повноважень у відповідності до Закону, підлягає оскарженню до адміністративного суду. Аналогічний висновок випливає зі змісту абз. 3-6 інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 25.07.2014 року №992/11/14-14.

Таким чином, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадиров Владислав Володимирович є суб'єктом владних повноважень, яка у правовідносинах щодо збереження активів банку реалізує владні управлінські функції шляхом, зокрема, прийняття рішень про нікчемність правочинів та повідомлення сторін таких договорів.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем у повідомленні про визнання правочину нікчемним від 22 липня 2015 року, не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та не наведено, що договір про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, має ознаки нікчемного правочину, у зв'язку з тим, що банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог, або банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність", або банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; або банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Серед підстав, передбачених статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для визнання договорів нікчемними, відповідач у повідомленні від 22 липня 2015 року, надісланому третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", перерахував наступні підстави, не вказуючи в чому безпосередньо вони проявилися по відношенню до Договору відступлення від 12 вересня 2014 року:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

3) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

4) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вже зазначалось, згідно з пунктом 1.1 Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, із змінами і доповненнями, внесеними додатковим договором №1 від 22 грудня 2014 року, Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" відступило право вимоги виконання зобов'язань за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27 грудня 2013 року, зокрема, право вимоги щодо повернення заборгованості за кредитом в розмірі 51967154,26 грн.; повернення заборгованості за процентами в розмірі 1 774 552,73 грн. Загальна сума вимог, які відступлені за договором, склала 53741706,99 грн.

Відповідно до пункту 1.4. Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, сторони домовилися, що ціна відступлення права вимоги за Основним договором, що підлягає сплаті Новим кредитором на користь Первісного кредитора, становить 58129954,99 грн. Пунктом 1.5. вказаного Договору сторонами погоджено термін оплати ціни відступлення не пізніше 01 березня 2015 року.

Платіжним дорученням № 12 від 12 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" сплатило на користь АТ "ДЕЛЬТА БАНК" 58 129 954,99 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що чинне законодавство України та нормативні акти Національного банку України, не обмежують платника у виборі банку, через установу якого ним здійснюється платіж.

Таким чином, твердження відповідача про безоплатне відчуження майна (права вимоги) за Договором про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року не відповідають обставинам справи, а, отже, застосування відповідної підстави для визнання зазначеного договору нікчемним є безпідставним.

Судом встановлено, що зміст Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року не передбачав прийняття Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" додаткових зобов'язань (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність". Внаслідок укладення вказаного договору Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" виступило кредитором у зобов'язанні та відповідно будь-яких зобов'язань, у тому числі майнових, не набуло. За договором відступлення боржником є інша сторона договору - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке своє зобов'язання щодо оплати ціни відступлення права вимоги виконало, що підтверджується платіжним дорученням № 12 від 12 лютого 2015 року.

Відповідачем також не доведено, а судом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів того, що Договір про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року передбачав платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Доказів на підтвердження того, що третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" внаслідок укладення Договору відступлення права вимоги було передано майно чи здійснено платіж, в результаті чого третя особа отримала ті чи інші переваги (пільги) відповідачем не надано.

Натомість, у матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 12 від 12 лютого 2015 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" сплатило на користь Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" 58129954,99 грн. Належне виконання цього платіжного доручення Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" відповідачем не заперечувалося.

При цьому, суд бере до уваги, що розмір майнової вимоги до боржника - третьої особи Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" (позичальника ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК"), яке було відступлено за Договором від 12 вересня 2014 року становив 53 741 706,99 грн. Тобто ціна відступлення права вимоги перевищувала розмір вимоги, яку було відступлено.

Також при прийнятті рішення суд бере до уваги, що на момент укладення Договору відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" не було визнано неплатоспроможним. Судом встановлено, що віднесення "ДЕЛЬТА БАНК" до неплатоспрожних та запровадження в банку тимчасової адміністрації відбулося з 03 березня 2015 року. Також судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" було віднесено до категорії проблемних з 30 жовтня 2014 року на підставі постанови Національного банку України №392/БТ, тобто після укладення Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року.

Судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що Договір відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року було укладено між пов'язаними особами.

Відповідно до інформації з порталу Агентство з розвитку інфраструктури фондового ринку України (SMIDA www.smida.gov.ua) за даними депозитарної установи - «Національний депозитарій України» учасниками Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" станом на 3 квартал 2014 року були: 1) фізична особа, громадянин України, частка у статутному капіталі 63.9009%; 2) Каргілл Файненшіал Сервісіз Інтернешнл, Інк. (Cargill Financial Services International, Inc.), 035904, США, частка у статутному капіталі 29.3940%.

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб підприємців, відповідно до якого станом на день укладення Договору відступлення права вимоги - 12 вересня 2014 року, учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами - АДМІНІСТРАТОР ПЕНСІЙНИХ ФОНДІВ "ДЕЛЬТА-КАПІТАЛ" були: 1) ОСОБА_6, розмір внеску до статутного фонду 513993,44 грн. або 7,2566% від загального розміру статутного фонду; 2) Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Дельта Життя", розмір внеску до статутного фонду 6569070,28 грн. або 92,7433% від статутного фонду.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" № 2121-III , для цілей цього Закону пов'язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Відповідно до статті 2 Закону N 2121-III, істотна участь - пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи;

З наведеного суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість рішення відповідача про визнання Договору відступлення права вимоги нікчемним з тієї підстави, що вказаний договір було укладено між пов'язаним особами, оскільки ні третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", ні її учасники не є пов'язаними з Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" особами відповідно до критеріїв, передбачених законодавством України.

Крім того, суд, при вирішенні справи не визнає допустимим доказом у справі витяг з протоколу №21 від 20 липня 2015 року засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11 березня 2015, адже порядок скликання та проведення засідань комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями не передбачений ні Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ні нормативно-правими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ні іншими актами законодавства України, що суперечить статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, у зв'язку із тим, що кошти, сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" були розміщені на поточному рахунку, відкритому у Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК".

Відповідачем не надано жодного доказу, на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" було будь-яким чином обмежене в праві на використання та розпорядження коштами, що були розміщенні на його рахунку. Не надано суду доказів, які б свідчили про наявність будь-яких обмежень на виконання Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" платежу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" від 12 лютого 2015 року, шляхом виконання відповідного платіжного доручення.

Суд зауважує, що факт знаходження на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" грошових коштів достатніх для сплати ціни відступлення права вимоги (58129954,99 грн.) відповідачем не заперечується.

Частина перша статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем не доведено, а судом встановлено відсутність підстав для визнання нікчемним договору про відступлення права вимоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" та Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК". Відповідачем також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Суд зауважує, що відповідне судове рішення про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року у матеріалах справи не міститься, а про існування такого судового рішення сторони суду доказів не надали.

Таким чином, дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке діє від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Фонд Дельта - венчурні проекти", є протиправними.

Відповідачем не доведено наявність правових підстав для визнання Договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке діє від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Фонд Дельта - венчурні проекти" нікчемним, а тому такі дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При прийнятті рішення суду бере до уваги що відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, рішенням відповідача про визнання нікчемним Договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року порушуються права позивача, оскільки набуті за Договором відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року права вимоги третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА", на підставі Договору про відступлення права вимоги №8/2-VP від 12 лютого 2015 року, а відтак рішення уповноваженої особи підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав визнання Договору відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року нікчемним та оскаржуваного рішення про визнання договору нікчемним з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА" задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке діє від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Фонд Дельта - венчурні проекти».

Визнати протиправними та скасувати рішення (у формі повідомлення про нікчемність правочинів від 22.07.2015) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке діє від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Фонд Дельта - венчурні проекти».

Судові витрати у сумі 146,16 грн. присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВНИЧА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА" за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій