Справа № 2а-6103/09/1770
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 р. Справа № 27860/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Любашевського В.П.

суддів Багрія В.М.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Гром В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 06.05.2010 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області , Корецького районного відділу УМВС України в Рівненській області про визнання нечинним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання нечинним та скасування наказу №192 о/с від 02.11.2006 року, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.05.2010 р. у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено. При цьому, постанова суду мотивована тим, що згідно з висновком за матеріалами службового розслідування по факту грубого порушення службової дисципліни оперуповноваженим групи Державної служби по боротьбі з економічною злочинністю Корецького РВ ОСОБА_2, заступник начальника ВРП УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3 поставив питання про порушення клопотання перед керівництвом про звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за порушення вимог Дисциплінарного Статуту ОВС, грубі порушення службової дисципліни, які виразилися в систематичному невиході на службу без поважних причин.

За змістом висновку, під час службового розслідування було встановлено, що з 09.06.2006 року ОСОБА_2 не виходив на службу, що фіксувалося в наряді підрозділу, про причини відсутності на службі керівництво Корецького РВ до відому не поставив; 12.09.2006 року, ОСОБА_2 прибув до начальника відділу внутрішньої безпеки в Рівненській області ДВБ ГУБОЗ МВС України по службових питаннях, де йому було запропоновано написати пояснення щодо відсутності на робочому місці, на що останній пояснив, що перебуває на лікарняному, однак ні діагнозу, ні медичного закладу, де проходить лікування не повідомив, натомість пообіцяв надати підтверджуючі документи після закінчення курсу лікування. З огляду на невиконання вказаного обов'язку, в ході службового розслідування надсилався запит до адресно-довідкового бюро при УМВС з метою встановлення місця реєстрації ОСОБА_2, з відповіді на який встановлено, що в листопаді 2003 року він виписаний з м. Дубровиця (місця проживання батьків) та не реєстрував місця свого проживання. Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні шляхом співставлення даних про реєстрацію, за відмітками у паспорті позивача. 02.11.2006 року ОСОБА_2 повторно прибув до начальника відділу внутрішньої безпеки в Рівненській області ДВБ ГУБОЗ МВС України, де йому було запропоновано написати пояснення щодо відсутності на службі. Оскільки ОСОБА_2 документів, підтверджуючих факт перебування на лікарняному не надав, а в своїх поясненнях не зміг вказати ні діагнозу, ні медичного закладу, де проходить лікування, заступник начальника ВРП УМВС України в Рівненській області зробив висновок про наявність підстав вважати, що він не виходить на службу без поважних причин і його невихід є прогулом. Також судом першої інстанції встановлено, що позивач належних доказів перебування ним на лікарняному на момент звільнення суду не подав.

Доводи сторони позивача щодо пропуску відповідачем строку накладення дисциплінарного стягнення з огляду на те, що за даними службового розслідування позивач ще з 09.06.2006 року перестав виходити на роботу, не заслуговують на увагу, позаяк, службове розслідування було призначене 19.09.2006 року і, відповідно, завершене у строк, який не перевищує двох місяців, що відповідає вимогам ст.14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». При цьому, зібраними в ході службового розслідування письмовими доказами констатовано лише факт відсутності ОСОБА_2 на роботі в період з 19.09.2006 року до 1-2 листопада 2006 року, а не з 09.06.2006 року. А щодо невиходу ОСОБА_2 в інший період часу на роботу, то такі обставини фактично не доводились ні однією, ні іншою стороною у справі.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 06.05.2010 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач посилається на те, що виходячи зі змісту ч. 1 ст. 20 та ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460 - IV дисциплінарне стягнення може бути оскаржено до суду протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. В матеріалах справи відсутні будь - які докази про ознайомлення Апелянта з Наказом № 192 о/с від 02.11.2006 р. Таким чином, на думку скаржника у даному випадку відсутня подія ознайомлення ОСОБА_2 з Наказом № 192 о/с від 02.11.2006 року від якого починається відлік трьох місячного терміну на його оскарження, що свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції про його пропущення.

Зясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, з наступних підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 згідно з наказом №145 о/с від 23.97.1998 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України з 25.08.1998 року. За даними дослідженої в судовому засіданні особової справи № 118862, ОСОБА_2 за час проходження служби тричі заохочувався та має численні стягнення, три з яких не знято і не погашено.

Відповідно до наказу № 192о/с від 02.11.2006 року старший лейтенант міліції ОСОБА_2 - оперуповноважений групи Державної служби по боротьбі з економічною злочинністю Корецького РВ згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнений зі служби в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни).

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою КМ Української РСР № 114 від 29.07.1991 року, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень встановлено ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» № 3460-ІУ від 22.02.2006 року. Згідно з вказаною нормою, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до наказу № 192 о/с від 02.11.2006 року, старший лейтенант міліції ОСОБА_2 звільнений на підставі висновку службового розслідування ВРП УМВС від 02.11.2006 року.

Надаючи оцінку вказаному Наказу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги, що в силу вимог ст.14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Із матеріалів справи, зокрема послужного списку № М-118862 вбачається, що позивач отримав витяг із оскаржувого наказу та ознайомився із ним 30.11.2006 року (а.с. 51). Окрім вказаного, як вірно встановив суд першої інстанції зміст наказу доведено до відома ОСОБА_2 02.11.2006 року. Цього ж дня комісією в складі п'яти посадових осіб УМВС України в Рівненській області було складено акт відмови ОСОБА_2 від ознайомлення з висновком службового розслідування та акт відмови від отримання трудової книжки та посвідчення про приписку до призовної дільниці (а.с. 104 - 105). Отже посилання апелянта на не ознайомлення його із наказом № 192 о/с від 02.11.2006 року є безпідставним. Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у її задовленні слід відмовити.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам у справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Зважаючи на викладене, та керуючись ч. 3 ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 06.05.2010 р. по справі № 2а-6103/09/1770 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя В. П. Любашевський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_1