Справа № 815/6225/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6225/15
У Х В А Л А

30 жовтня 2015 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кірос» до державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 28.09.2015р.,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кірос» до державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 28.09.2015р.

Згідно ч.3 ст.106 КАС України, серед іншого, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем належить сплачувати 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішеня № НОМЕР_1 від 28.09.2015р., яким товариству з обмеженою відповідальністю «Кірос» збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість на суму 267698,5 грн. (171799,00 грн. за основним платежем, 85899,50 за штрафними санкціями); визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішеня № НОМЕР_2 від 28.09.2015р., яким товариству з обмеженою відповідальністю «Кірос» зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 858993,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд зазначає, що окремі рішення, прийняті субєктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи, оскільки реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення розміру вартості майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямовано на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Як вбачається із розяснень, що містяться в листі Вищого адміністративного суду України №165/11/13-12 від 18.01.2012 р., окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна. За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 14.10.2010 р.у справі Щокін проти України) вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, є майновою.

В адміністративному позові вимоги щодо протиправності (незаконності, недійсності) рішень про визначення грошових зобовязань платників податків щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток є вимогами майнового характеру.

Таким чином, за заявлені позовні вимоги майнового характеру належить сплатити судовий збір у розмірі в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, що становить 16900,00 грн., однак позивачем фактично сплачено 4015,49 грн.

Судом встановлено, що позивачем надано платіжне доручення № 23 від 19.09.2015р. про сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1218,00 грн., однак кошти згідно вказаного платіжного доручення не зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки при сплаті вказано невірні реквізити, відтак останнє не може вважатися належним доказом сплати судового збору.

Крім того, до суду надано платіжне доручення №33 від 28.10.2015р. про сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 4015,49 грн.

Таким чином, позивач заявляє дві позовні вимоги майнового характеру, однак не надає до суду доказів сплати судового збору за кожну із заявлених вимог у розмірі, встановленому законодавством.

Згідно ст. 108 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 22 жовтня 2015 року позов було залишено без руху, однак наразі недоліки позовної заяви не усунуті.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, вона повертається позивачеві. Враховуючи, що позивачем частково усунуто недоліки позовної заяви, суддя приходить до висновку, що останньому необхідно подовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 102, 106, 108, 160, 165 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 06 листопада 2015 року.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повертається позивачу.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя: Г.П. Самойлюк