Справа № 822/4847/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

822/4847/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді – Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ДП "Підприємство Замкової виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області (№ 58)" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі № 822/4847/14 за позовом ДП "Підприємство Замкової виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області (№ 58)" до Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ДП «Підприємство Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 58)» звернулося в суд з позовом до Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області, в якому просило визнати вимоги відповідача щодо вжиття заходів по відшкодуванню збитків шляхом поновлення боржника (TOB «Інвесткомплектенерго») в зобов'язанні та вжити заходи щодо повернення коштів в сумі 858,0 тис. грн., в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у допущеному порушенні шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. 130-136 Кодексу законів про працю України; провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, яке знаходиться на відповідальному зберіганні в TOB «Інвесткомплектенерго» та вжити заходи, щодо їх повернення на Підприємство; у разі відсутності товарно-матеріальних цінностей на відповідальному зберіганні, провести акт звірки взаєморозрахунків та вжити заходи щодо стягнення з ТОВ «Інвесткомплектенерго» коштів в сумі 277 400 грн. незаконними і скасувати їх.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимоги державної фінансової інспекції в Хмельницькій області є незаконними, оскільки по вимозі щодо повернення 858 000 грн. в ДП «Підприємство Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 58)» є в наявності лінія по виготовленню пінопласту, яка отримана від ТОВ «Інвесткомплектенерго» по накладним від 21.12.2011 року, однак вона завезена в липні 2011 року. Щодо вимоги стосовно відшкодування грошових коштів в сумі 277 400 грн. від ТОВ «Інвесткомплектенерго», то позивачем усунуто це порушення під час перевірки Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року, залишеною без змін Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями ДП «Підприємство Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 58)» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання ухвал Хмельницького міськрайонного суду від 11 серпня 2014 року та 08 вересня 2014 року Державна фінансова інспекція в Хмельницькій області провела позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Підприємства Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 58)» за період з 01.01.2011 року по 06.08.2014 року, за результатами якої 23.09.2014 року складено акт № 22-13-08/14. Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті ревізії, ДП «Підприємство Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 58)» 01.10.2014 року подало заперечення на вказаний акт, які не були взяті контролюючим органом до уваги.

За результатами проведеної ревізії органом державної фінансової інспекції сформовано лист-вимогу №22-13-03-1417356 від 14.10.2014 року, де зазначено, що в порушення п. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІУ, по бухгалтерському обліку на підприємстві, у грудні 2011 року, не відображено надходження товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Інвесткомплектенерго» на загальну суму 858,0 тис. грн. (накладні: № 1222/5 на суму 378,0 тис. грн. (матеріали); № 1222/4 на суму 300,0 тис. грн. (матеріали); № 1222/3 на суму 180,0 тис. грн. (матеріали), що свідчить про безтоварність зазначеної господарської операції, яка привела до безпідставного зменшення станом на 31.12.2011 року дебіторської заборгованості по розрахунках з ТОВ «Інвесткомплектенерго» на суму 858,0 тис. грн., чим завдано збитків підприємству на зазначену суму (втрата боржника в зобов'язанні), в зв'язку з чим Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області 14.10.2014 року винесено вимогу № 22-13-03-1417356.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.1993 року, в редакції Закону № 5463-VI від 16.10.2012 року.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланова ревізія підконтрольної установи не може проводитися частіше одного разу на квартал. Згідно положень ч. 2 ст. 15 зазначеного закону службові особи органу державного фінансового контролю є представниками органів виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно п. 2 оскарженої вимоги Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області, позивача зобов’язано вжити заходів щодо відшкодування збитків шляхом поновлення боржника (TOB «Інвесткомплектенерго») в зобов'язанні та вжити заходи щодо повернення коштів в сумі 858,0 тис. грн., в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у допущеному порушенні шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. 130-136 КЗпП України. При цьому у позивача в наявності була лінія по виробництву пінопласту, яка надійшла від TOB «Інвесткомплектенерго» в липні 2011 року. Договору на її поставку, купівлю - продаж, зберігання чи оренду (будь-якого) у позивача не було. Підприємство за дану лінію коштів не платило. У позивача були лише накладні № № 1222-5,1222-4,1222-3 від 21.12.2011 року, згідно з якими лінія по виробництву пінопласту прийнята трьома складовими, саме: парогенератор із штампом, вспінювач з транспортною магістраллю. Згідно прибуткового акту № 1811 від 26.12.2011 року зазначене обладнання поступило на склад № 2 підприємства, а по перепустці на територію ЗВК-58 УДДВПУ обладнання прибуло 02.07.2011. Також судами встановлено, що в інвентаризаційному описі № 2 від 23.11.2012 року за № 608 станом на 01.11.2014 року у позивача рахується за даними бухгалтерського обліку і в наявності лінія по виготовленню пінопласту вартістю 715 000 грн. (без ПДВ). В зустрічній перевірці з зазначеним товариством також відображено наявність руху коштів та товару.

З огляду на наведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про те, що у в порушення п. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІУ, по бухгалтерському обліку позивача, у грудні 2011 року, не відображено надходження товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Інвесткомплектенерго» на загальну суму 858,0 тис. грн., що свідчить про безтоварність зазначеної господарської операції, яка привела до безпідставного зменшення станом на 31.12.2011 року дебіторської заборгованості по розрахунках з ТОВ «Інвесткомплектенерго» на суму 858,0 тис. грн., чим завдано збитків позивачу на зазначену суму. Враховуючи наведене у відповідача були правові підстави вимагати від позивача вжити заходів по відшкодуванню збитків шляхом поновлення боржника (TOB «Інвесткомплектенерго») в зобов'язанні та вжити заходи щодо повернення коштів в сумі 858,0 тис. грн.

Щодо п. 3 вимоги Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області стосовно зобов’язання позивача провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться на відповідальному зберіганні в TOB «Інвесткомплектенерго» та вжити заходи, щодо їх повернення; у разі відсутності товарно-матеріальних цінностей на відповідальному зберіганні, провести акт звірки взаєморозрахунків та вжити заходи щодо стягнення з ТОВ «Інвесткомплектенерго» коштів в сумі 277 400 грн., судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною фінансовою інспекцією у Хмельницькій області під час проведення ревізією встановлено, що в порушення п. 1 ст. 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», станом на 06.08.2014 року документально не підтверджується фактична наявність листа міді в кількості 2,9635 т. на суму 277,4 тис. грн., переданого на зберігання TOB «Інвесткомплектенерго».

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що п. 3 вимоги винесено відповідачем у відповідності до вимог Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» з огляду на те, що хоч в процесі ревізії виявлений недолік щодо підтвердження наявності листа міді в кількості 2,9635 т. на суму 277,4 тис. грн, переданого на зберігання TOB «Інвесткомплектенерго» позивачем було усунуто, проте згідно накладної № 5234 від 01.10.2014 року TOB «Інвесткомплектенерго» одержало від позивача лист мідний в кількості 2,9635 т. на суму 277,4 тис. грн. Однак, станом на час винесення вимоги в накладній № 5234, яка направлялась із запереченнями відповідачу, не було підпису одержувача.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно положень ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов’язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб’єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред’являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об’єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Таким чином, є підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов’язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов’язки для позивача. Оскільки пунктами 2 та 3 вимоги Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області від 14.10.2014 року № 22-13-03-1417356 виявлено збитки, завдані підконтрольній установі, вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного підприємства "Підприємство Замкової виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області (№ 58)" відхилити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі № 822/4847/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 239-1 КАС України.

Судді: