Справа № 2а-4518/11
Суддя: Панталієнко П.В.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

9 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Панталієнка П.В.,

суддів: Гриціва М.І., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі − ГУ ПФУ), Київського міського військового комісаріату (далі − Військкомат) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Шевченківський районний суд м. Києва постановою від 15 лютого 2012 року відмовив у задоволенні позовних вимог у зазначеній справі.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 4 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасував та частково задовольнив позовні вимоги: визнав протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії позивача у зв'язку з підвищенням розміру окладу у відповідності до наказу Міноборони від 28 липня 2008 року № 377; зобов'язав Військкомат надати ГУ ПФУ довідку про розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_2, виходячи з розміру посадового окладу, встановленого наказом Міноборони від 28 липня 2008 року № 377; зобов'язав ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок і виплату недоотриманої пенсії позивачу виходячи з розміру посадового окладу, встановленого наказом Міноборони від 28 липня 2008 року № 377 з 1 грудня 2010 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

21 вересня 2015 року, не погоджуючись із вказаною ухвалою касаційного суду, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстав, передбачених пунктами 1 та 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтями 239 та 239-1 КАС.

У заяві ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції, зокрема, положень Конституції України, статей 43, 51, 55, 60-1, 63, 66 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також на невідповідність судового рішення, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування вказаних вище норм матеріального права.

На обґрунтування заяви додано копії судових рішень Вищого адміністративного суду України від 6 листопада 2012 року (справа № К/9991/67864/12), Верховного Суду України від 28 жовтня 2008 року та 23 квітня 2012 року (справи № 6-18202св08, 21-239а11) які, на думку заявника підтверджують неоднакове правозастосування.

Проаналізувавши оспорюване рішення та порівняльні судові рішення, надані заявником, нормативну базу, що врегульовує ці відносини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність необхідності у відкритті провадження у цій справі для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач П.В. Панталієнко
Судді: М.І. Гриців
О.Б. Прокопенко