Справа № 826/20549/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/34800/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої судді: Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі: Яроші Д.В.,

за участі представника відповідача Попович О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року у справі №826/20549/14 за позовом ОСОБА_2 до інспекції державного архітекрутно-будівельного контролю в м. Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Простір" про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до інспекції державного архітекрутно-будівельного контролю в м. Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Простір", в якому просила: визнати протиправною бездіяльність інспекції державного архітекрутно-будівельного контролю в м.Києві щодо не проведення позапланової перевірки самочинного будівництва на даху будинку по АДРЕСА_1 (далі - об'єкт будівництва); зобов'язати інспекцію державного архітекрутно-будівельного контролю в м. Києві вчинити дії по проведенню зазначеної перевірки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2010 року на даху АДРЕСА_1 проводяться постійні будівельні роботи із забудови даху багатоквартирного житлового будинку без затвердженої проектної документації та документа, який дає право на виконання будівельних робіт, чим порушені вимоги ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність". На даху збудована триповерхова надбудова, яка частково збудована і над квартирою, яка належить позивачу. Вказане незаконне самовільне будівництво відбувається без згоди позивача, як власника квартири №57 та без будь-яких дозволів відповідних державних органів.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом, вивчивши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 5 травня 2014р. представник ОСОБА_2 звернувся до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві із адвокатським запитом у якому зазначав, що у будинку АДРЕСА_1 були здійснені 3-х поверхові прибудови та надбудови із цегли та пластикових конструкцій, тому просив перевірити факти щодо незаконності прибудов та надбудов, а також наявність усіх дозвільних документів.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 21 травня 2014р. направила заявнику лист за № 7126-44/2105/02/2, згідно якого інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві не видавала та не реєструвала дозвільних документів, які б давали право на виконання підготовчих і будівельних робіт у будинку АДРЕСА_1. За змістом цього листа під час виїзду на місце були відсутні відповідальні особи суб'єкта містобудування, що унеможливило проведення перевірки. У зв'язку з цим, направлено листа до товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Простір", щодо прибуття уповноважених осіб та надання документації, необхідної для проведення перевірки.

Листом від 29 травня 2014р. товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Простір" повідомило, що воно не є суб'єктом містобудування за адресою розташування об'єкта будівництва. Інвестором будівлі нежитлових приміщень є ОСОБА_3, а замовником - ТОВ "Укррибгосп".

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 6 червня 2014р. звернулась до Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві із листом за вих. № 7/26-20/0606/09 щодо сприяння у проведенні перевірки та повідомила про це заявника адвокатського запиту листом № 7126-10/0207/02/2 від 02.07.2014р.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" з відповідними змінами до нього установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 р. № 3038-VI(далі Закон № 3038-VI) управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 7 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Частина 1 статті 41 Закону № 3038-VI визначає державний архітектурно-будівельний контроль, як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною 2 названої статті Закону № 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 р. (далі - Порядок №553).

Згідно пункту 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

За змістом пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Згідно пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до пункту 10 Порядку №553 інспекції у своїй діяльності взаємодіють з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, державної статистики, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

За приписами частини 11 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 р. № 877-V плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Згідно частини 3 статті 6 зазначеного Закону суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.

Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві не мала права проводити позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) за відсутності суб'єктів містобудування, у зв'язку з чим звернулась до Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві.

Разом із тим, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 р. № 719-VII та Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Зважаючи на наведене колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується іі висновками судів попередніх інстанцій, що за відсутності дозволу Кабінету Міністрів України або заявки суб'єкта господарювання щодо його перевірки у інспекції державного архітекрутно-будівельного контролю в м.Києві були відсутні встановлені законом підстави для вчинення дій з проведення позапланової перевірки самочинного будівництва на даху будинку по АДРЕСА_1.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року у справі №826/20549/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: