Справа № 826/18308/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 листопада 2015 року № 826/18308/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши адміністративну справу відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства в порядку скороченого провадження

за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості у сумі 136 139,71 грн.
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) податкового боргу в розмірі 132612,70 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що податковий борг виник внаслідок несплати позивачем грошового зобов'язання з єдиного податку, що виник на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення від 04 березня 2015 року № , податкова заборгованість з ПДВ виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно визначених в декларації № від 20 січня 2015 року податкових зобов'язань, а також згідно винесеного податкового повідомлення-рішення від 04 березня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 826/18308/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Ухвала про відкриття скороченого провадження, скерована рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за юридичною адресою відповідача (03058, АДРЕСА_1), повернена на адресу суду з відмітковю "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до частини 8 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Таким чином, протягом встановленого пунктом 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України 10 (десяти) денного строку з дня одержання ухвали (відповідно до п.11 ст.35 КАС вважається належно одержаною) відповідачем не надано письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована Солом'янською районною у м.Києві державною адміністрацією як суб'єкт підприємницької діяльності та взята на облік в ДПІ у Солом'янському району ГУ ДФС у м.Києві як платник податків.

Станом на момент подання позову за відповідачем, з урахуванням часткової сплати, рахується заборгованість у сумі 136139,71 грн. з ПДВ та єдиного податку з фізичних осіб, яка виникла з наступних підстав.

Заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 96742,70 грн. виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно визначених в декларації № від 20 січня 2015 року (граничний термін сплати - 30 січня 2015 року), а також згідно винесеного позивачем податкового повідомлення-рішення від 04 березня 2015 року № , яким відповідачу в порушення п.п. 203.1 ст. 203 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ за штрафними санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення, направлене відповідачу за юридичною адресою, повернено з відміткою "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Заборгованість з податку з доходів фізичних осіб виникла на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення від 04 березня 2015 року № , винесеного в порушення п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК України.

Вказане податкове повідомлення-рішення, направлене відповідачу за юридичною адресою, повернено з відміткою "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Оскільки ці зобов'язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк, то вони перетворилися на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Згідно п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як встановлено п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкова декларація до контролюючих органів подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього кодексу.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 56 Податкового кодексу України передбачений порядок оскарження в адміністративному чи судовому порядку рішень, винесених контролюючим органом у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Згідно п.58.2 ст.58 цього кодексу, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.3 ст.58 Кодексу передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Проте, станом на час розгляду даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження оскарження винесених у відношенні нього податкових повідомлень-рішень.

У відповідності до п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

В зв'язку з несплатою податкового боргу, на виконання ст. 59, п. 89.3 ст. 89 ПК України Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києва з урахуванням норм ст. 45, 68 було направлено на податкову адресу Відповідача першу податкову вимогу № 1/165 від 20 травня 2009 року та другу податкову вимогу від 10 липня 2009 року, отримані відповідачем, а також рішення про опис майна у податкову заставу № 352 від 01 вересня 2009 року.

Відомості стосовно оскарження податкових вимог в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

У контексті наведених законодавчих положень зміст матеріально-правових вимог ДПІ, викладених у даному позові, зводиться до стягнення коштів з відповідача на погашення його податкового боргу.

Згідно п. 8 ч. 6 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач зобов'язаний виконати постанову негайно.

Керуючись положеннями статей 69-71, 158-163, 1832, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_4) податковий борг з податку на додану вартість у сумі 132612 (сто тридцять дві тисячі шістсот дванадцять) тисяч 70 копійок на бюджетний рахунок № 0010 (УДКСУ у Солом'янському районі ГУ ДКСУ у м.Києві, , код банку 820019, код платежу 14010100) та податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3527 (три тисячі п'ятсот двадцять сім) гривень 01 копійка на бюджетний рахунок № 0010, УДКСУ у Солом'янському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, , банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, код платежу 11010500).

3. Постанова підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 256 та п. 8. ч. 6 ст. 1832 КАС України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ч 8 ст. 183-2, ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя К.Ю. Гарник