Справа № 645/8237/15-а
Суддя: Горпинич О. В.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/8237/15-а
Провадження № 2-а/645/150/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова суд у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання неправомірними та протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, яким просить визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова в здійсненні донарахування до раніше призначеної їй пенсії державного службовця у розмірі 83% з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, які здійснюються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 212 та компенсації за невикористану відпустку. Зобовязати відповідача здійснити нарахування пенсії державного службовця у розмірі 83% згідно з довідкою Головного управління Державного казначейської служби України у Харківській області від 02.09.2015 року №13-71/329-8502, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку та виплачувати її з дня звільнення з посади державного службовця. Зобовязати відповідача при здійсненні перерахунку пенсії державного службовця у звязку з підвищенням заробітної плати та у звязку із звільненням з посади державного службовця врахувати у розмір пенсії фактично отримані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, виплат, які здійснюються відповідно до ПКМУ № 212 та компенсації за невикористані відпустки відповідно до довідок про складові заробітної плати, які зазначені у колонці «інші виплати», стягнути заборгованість пенсійних виплат з 25.08.2008 року до часу прийняття рішення суду, стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що має загальний стаж роботи 37 років 10 місяців 29 днів, в тому числі стаж державного службовця 13 років 7 місяців 11 днів. У серпні 2008 року їй було призначено пенсію державного службовця за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу». 23.08.2008 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова було подано довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяців роботи від 21.08.2008 року № 3.4-06/670, № 3.4-06/669 та № 3.4-06/662 з місця роботи Головного управління Державного казначейства України у Харківській області до зазначених довідок їй нарахована пенсія державного службовця у розмірі 2843 грн. 95 коп.. Згідно з вказаними довідками ГУ ДКУ у Харківській області заробітна плата, крім іншого, включала також матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати, виплати, які здійснюються відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 року № 212 «про затвердження порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків, компенсацію за невикористану відпустку, як складові заробітної плати. Не погоджуючись з розрахунком пенсії, позивачка у вересні 2015 року звернулася до УПФУ у Фрунзенському районі м. Харкова з заявою про донарахування до раніше призначеної їй пенсії державного службовця з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, виплат, які здійснюються відповідно до ПКМУ № 212, компенсації за невикористану відпустку. УПФУ у Фрунзенському районі м. Харкова їй відмовили у здійсненні вищевказаних донарахувань.

На підставі викладеного позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши суд про їх задоволення.

Представник Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник зазначала, що матеріальна допомога, премії до державних, професійних дат та ювілейних свят є одноразовими виплатами та не є складовими заробітної плати у розумінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», а факт утримання з сум збору на обовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається що, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 18 вересня 2015 року із вимогами щодо захисту її порушених прав, що мали місце з серпня 2008 року.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондують нормам ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав позивача відбувалося періодично кожного місяця, а тому, отримавши пенсію в неналежному розмірі, у неї було достатньо можливостей для своєчасного звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак позивачем не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 23.08.2008 року по 31.08.2015 року.

Таким чином, позов про проведення перерахунку пенсії за період з 23.08.2008 року по 31.08.2015 року згідно приписів ст. 100 КАС України підлягає залишенню без розгляду.

04.09.2015 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії та надала довідки про складові заробітної плати від 21.08.2008 року, та від 02.09.2015 року.

З даних довідки від 02.09.2015 року встановлено, що до заробітної плати включено «інші виплати» - матеріальна допомога, індексація заробітної плати, грошова винагорода. Також в довідках відображено, що на всі виплати, включені в довідках, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова від 08.09.2015 року вбачається, що позивачці відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з більшого заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації згідно Закону України «Про державну службу», з посиланням на постанову Кабінету міністрів України №865 від 31.05.2000 р.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Як встановлено частиною 1 статті 37 Закону "Про державну службу" (в редакції станом на час призначення позивачеві пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Так, у спірних відносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних відносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація, входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні йому пенсії.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 20.02.2012 року, яка в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а13.

Стосовно посилання на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до закону України «Про державну службу», то, виходячи з визначеного позивачем предмету спору, а також дії закону в часі означена норма на спірні правовідносини не розповсюджується.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи в перерахунку пенсії на підставі довідок від 21.08.2008 року, 02.09.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова діяло всупереч вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії - 04.09.2015 року, пенсія позивача з урахуванням суми матеріальної допомоги та індексації підлягає перерахунку з 01.09.2015 року.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати пенсію позивача з матеріальної допомоги, грошової винагороди, індексації заробітної плати, а також стягнення заборгованості пенсійних виплат, то у розумінні ч. 4 ст. 105 КАС України не є належним способом захисту (відновлення) порушеного права у спірних відносинах, у зв'язку з тим, що нарахування розміру пенсії є виключним повноваженням органу Пенсійного фонду, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 10, 11, 69, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання неправомірними та протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку раніше призначеної на підставі Закону України «Про державну службу» пенсії державного службовця, з урахуванням довідки Державної казначейської служби України Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області № 13-71/329-8502 від 02 вересня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова здійснити з 01 вересня 2015 року перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на здоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно довідки Державної казначейської служби України Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області № 13-71/329-8502 від 02 вересня 2015 року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію - 83%, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова з 23 серпня 2008 року по 31 серпня 2015 року залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -