Справа № 821/3267/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3267/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Войтович І.І.,

при секретарі - Сердюк О.О.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, Степанишина І В.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державного підприємства "Каховське лісове господарство"

до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство «Каховське лісове господарство» (далі позивач, ДП «Каховське лісове господарство») з адміністративним позовом до Каховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач, Каховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 20.05.2015 р. №, №.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та зазначили, що відповідачем при проведенні перевірки не зясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують придбання послуг, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобовязань та застосування санкцій. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає прийняті контролюючим органом оскаржувані податкові повідомлення - рішення правомірними та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Каховське лісове господарство» зареєстровано в Каховському міськрайонному управлінні юстиції Херсонської області 17.12.1993 р. за №1000121. На податковий облік взято в органах державної податкової служби як платника податків 29.12.1993 р. №38.

Відповідно до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців основними видами діяльності ДП «Каховське лісове господарство» за КВЕД є: лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; лісозаготівлі; лісопильне та стругальне виробництво; виробництво інших виборів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; неспеціалізована оптова торгівля.

Також, судом встановлено, що у період з 16.04.2015 р. по 22.04.2015 р. відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП «Каховське лісове господарство» щодо дотримання вимог податкового законодавства з питань правомірності формування податкового кредиту від операцій з ТОВ «ВП «Укрліспром» за період листопад 2014 р. та податку на прибуток за 2014 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 29.04.2015 року №71/22-2/00993231 (далі акт). (а.с. 13-22).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.44.6 ст. 44, п.137.3 ст. 137, абз. «а», «б» п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186.1, пп.186.2.1 п.186.2 ст. 186, абз. «а» п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п.198.4 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. на суму ПДВ 16086,60 грн. та зависило валові витрати за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. по взаємовідносинам з ТОВ «ВП «Укрліспром» () у сумі 80433,03 грн.

Крім цього, перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «ВП «Укрліспром», встановлено невідповідність первинних документів нормам діючого законодавства.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою неможливо підтвердити факт придбання послуг позивачем у ТОВ «ВП «Укрліспром», з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходженням майна, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 20.05.2015 року, яким ДП «Каховське лісове господарство» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) в загальній сумі 20108,25 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 16086,60 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 4021,65 грн. (а.с. 11);

- № від 20.05.2015 року, яким ДП «Каховське лісове господарство» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій що перебувають у Державній власності в загальній сумі 100541,29 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 14478,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3619,50 грн. (а.с. 12).

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що у ДП «Каховське лісове господарство» відсутні документи щодо здійснення господарських операцій з ТОВ «ВП «Укрліспром», судом досліджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь- яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Судом встановлено, що за результатами проведених позивачем у серпні 2014 р. відкритих торгів по закупівлі послуг, повязаних з лісівництвом код ДК 02.40.1, у відповідності до Закону України « Про здійснення державних закупівель» укладено договір з ТОВ «Укрліспром» №090914-Т/6 від 09.09.2014 р. про закупівлю послуг повязаних з лісівництвом (а.с. 65-66). Предметом даного договору є комплекс робіт по наданню послуг по суцільному санітарному вирубуванню дерев хвойних порід (заготівлі деревини), включає: прибирання памолоді, чагарнику, які заважають звалюванню; вирубка підліску; звалювання дерев; обрубування гілок; розкряжування на ділові сортименти, техсировину та дрова; сортування деревини по довжинах, діаметрах, сортиментах та сортах; пониження завищених пнів; збір порубкових рештків та їх спалювання; прорубка технологічних коридорів та трелювальних волоків.

Відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель», учасником торгів ТОВ «Укрліспром» було надано документи про матеріально технічну базу та можливості проведення даних робіт, а також копії інших документів, підтверджуючих спроможність надати заявлені на торгах послуги, а саме: інформаційну довідку; довідку про наявність обладнання та матеріально технічної бази; довідку про кваліфікацію та досвід робітників, що виконуватимуть роботи; фінансовий звіт; довідку про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 11.08.2014 р.; лист вих..№12/01 від 12.01.2015 р. про те, що з 05.01.2015 р. ТОВ «Укрліспром» зареєстровано за новою юридичною адресою та зазначено реквізити; виписка з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; Дозвіл №0583.14.14 від 05.03.2014 р., відповідно до якого Дозволяється ТОВ «Укрліспром» виконувати роботи підвищеної небезпеки: лісосічні роботи, трелювання, транспортування лісу; свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість №100096775 від 08.02.2008 р.; свідоцтво про Державну реєстрацію юридичної особи; Довідка АА №472197 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ); Статут ТОВ «Укрліспром» (а.с. 41 -64).

Відповідно до договору №0909914-Т/6 від 09.09.2014 р. ТОВ «Укрліспром» надав позивачу послуги повязані з лісівництвом в кварталі 40 виділі 11 Корсунського лісництва ДП «Каховський лісгосп».

Також, між ДП «Каховське лісове господарство» та ТОВ «Укрліспром» були укладені наступні договори №54-18/14-Р-1 від 03.04.2014 р., №47-15/14-Р від 14.03.2014 р., №54-1/14-Р-1 від 03.04.2014 р. в кварталі 54 виділ 18, кварталі 47 виділ 15, кварталі 54 виділ 1 про надання послуг з лісівництва (а.с. 70-71, 73-74, 76-77), належне виконання яких підтверджується наданими суду доказами, а саме: технічними завданнями, кошторисами на лісозаготівельні роботи, які надаються за договорами, товарно - транспортними накладними при перевезенні деревини; журнал ордер рахунок 361 за листопад 2014 р.; податкова декларація з податку на додану вартість від 18.12.2014 р.; податковими накладними №529 від 29.11.2014 р. на загальну суму 21571,61 грн. у т.ч. ПДВ 3595,27 грн., №530 від 29.11.2014 р. на загальну суму 27225,60 грн. у т.ч. ПДВ 4537,60 грн., №531 від 29.11.2014 р. на загальну суму 47722,42 грн. від 7953,74 грн.; щоденниками прийняття робіт по заготівлі (вивезенню) лісопродукції та щоденниками приймання лісопродукції; платіжні доручення №1245 від 22.12.2014 р. на загальну суму 60 625,94 грн., №1247 від 22.12.2014 р. на загальну суму 42893,70 грн. (а.с. 79-142).

В своїй діяльності позивач керується галузевою Інструкцією по обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах лісового господарства України, затвердженої наказом Держкомлісгоспу від 19.12.2003 р. №205 (далі - Інструкція). (а.с.168-174). Ця інструкція включає процес заготівлі та перевезення деревини на кінцеві склади, які у лісовому господарстві мають свою особливість, наприклад, лісопродукція може бути реалізована безпосередньо на «франко верхньому складі», тобто в лісі, а може бути відвезена у « франко двір споживача», або відвезена, як сировина на «франко нижній склад» для подальшої переробки, і сам процес перевезення це окрема тема, її ніяк не можна прирівнювати до процесу виробництва. Відповідно до цієї інструкції первинними документами під час виконання лісозаготівельних робіт є: щоденники приймання робіт по заготівлі (вивезенню) лісопродукції (форма ЛГ-4), наряди акти на виконання робіт (форма ЛГ-1), акти прийому передачі виконаних робіт.

Відповідно до вищезазначених договорів про надання послуг з лісівництва ТОВ «ВП «Укрліспром» позивачу не надавав послуг з перевезення лісо продукції чи інших вантажів , а у відповідності до щоденників приймання робіт майстрами лісу Корсунського лісництва лісопродукція здавалася на склад Франко Ліс. Згідно Інструкції підприємства лісгоспу можуть вивозити лісопродукцію від місць зберігання франко ліс (лісосіка), франко проміжний та інші до кінцевих складів, лісництво та інших. Але, у звязку з їх відсутністю чи спроможністю зберігання великої кількості продукції на цих складах позивач не перевозив , а складував лісопродукцію на лісосіці де проходе рубка - франко ліс, здійснюючи реалізацію прямо з цих лісосік, оплата відбувалася, як готівкою через касу лісництва так і на розрахунковий рахунок підприємства.

Суд зазначає, що позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання послуг та використання їх у власній господарській діяльності.

Враховуючи, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом безпідставним.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень порушення п. 44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.44.6 ст. 44, п.137.3 ст. 137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено валові витрати за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. по взаємовідносинам з ТОВ «ВП «Укрліспром» () у сумі 80433,03 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 135.2. статті 135 Податкового кодексу України встановлюється, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з пунктом 137.1. Податкового кодексу України, дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Відповідно до пункту 138.2. статті 138 Податкового кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Таким чином, у звязку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій позивача щодо формування валових витрат по взаємовідносинах з ТОВ «ВП "Укрліспром"»

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на підставі наявних належно оформлених первинних документів податкового обліку позивач правомірно включив до складу валових витрат у перевіряємому періоді витрати по взаємовідносинам з ТОВ «ВП «Укрліспром», у зв'язку з чим висновки акту перевірки про порушення позивачем п. 44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.44.6 ст. 44, п.137.3 ст. 137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень абз. «а», «б» п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186.1, пп.186.2.1 п.186.2 ст. 186, абз. «а» п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п.198.4 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. на суму ПДВ 16086,60 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

В пункті 198.3 статті 198 ПКУ зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є обєктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок відповідача щодо порушень абз. «а», «б» п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186.1, пп.186.2.1 п.186.2 ст. 186, абз. «а» п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п.198.4 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), безпідставним.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що в податковому повідомленні рішенні № від 20.05.2015 року помилково зазначено, що ДП «Каховське лісове господарство» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій що перебувають у Державній власності в загальній сумі 100541,29 грн. Загальна сума визначеного позивачу грошового зобовязання повинна становити 18097,50 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 14478,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3619,50 грн.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 20.05.2015 р. № та №, прийняті відповідачем безпідставно, а тому підлягають скасуванню.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 20.05.2015 року, яким ДП «Каховське лісове господарство» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) в загальній сумі 20108,25 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 16086,60 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 4021,65 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 20.05.2015 року, яким ДП «Каховське лісове господарство» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій що перебувають у Державній власності в загальній сумі 100541,29 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 14478,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3619,50 грн.

Стягнути з Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства "Каховське лісове господарство" ( ) сплачений ним судовий збір в сумі 1378, 00 грн. (ОСОБА_1 тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 жовтня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3