Справа № 607/3782/15-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 р. Справа № 876/5347/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області щодо відмови у врахуванні у складі заробітної плати при призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати; зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 22 березня 2010 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідач до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії не взяв до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, хоча з вказаних сум сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 06 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01 липня 2010 року по 03 вересня 2014 року включно залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано дії УПФ в м. Тернополі щодо неврахування у заробіток при призначенні пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі починаючи з 04 вересня 2014 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії - індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням довідки Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Тернопільській області від 08 квітня 2014 року за № 10438/1918-05-35. Допущено негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Зазначену постанову мотивовано тим, що дії відповідача щодо неврахування у заробіток при призначенні пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати є неправомірними.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що спірні суми не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 23 березня 2010 року.

При здійсненні розрахунку розміру пенсії на момент її призначення відповідачем визначено складові заробітної плати, а саме: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу, надбавки та премії, що визнається відповідачем та підтверджується листом УПФ за № 1213/І-11 від 08 травня 2014 року.

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі за № 123/І-11 від 08 травня 2014 року відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням довідки Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 08 квітня 2014 року за № 10438/1918-05-35, у зв'язку з тим, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, не є складовою заробітної плати у розумінні ст. 33 Закону України «Про державну службу», а тому не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця.

Із довідки Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 08 квітня 2014 року № 10438/1918-05-35 вбачається, що серед складових заробітної плати у ОСОБА_1 на момент виходу на пенсію були, у тому числі, суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з вимогами ст. 2 цього ж Закону, структуру заробітної плати складають основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватись матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Відтак, чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги та індексації, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670 затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім цього, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2015 року в справі № 607/3782/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В . Кухтей

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 27 жовтня 2015 року.