Справа № П/811/344/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 рокусправа № П/811/344/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі № П/811/344/15 за позовом Олександрійського міськрайонного центру зайнятості в Кіровоградській області до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

Олександрійський міськрайонний центр зайнятості в Кіровоградській області 09 лютого 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яка є правонаступником Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області в якому, просить суд стягнути з відповідача кошти у розмірі 9871,08 грн. на користь позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 21.10.2013 року гр. ОСОБА_1 був зареєстрований в Олександрійському міськрайонному центрі зайнятості. Наказом від 25.10.2013 року № НТ131025 йому було надано статус безробітнього з призначенцям допомоги по безробіттю. За час перебування на обліку в Олександрійському міськрайонному центрі зайнятості ним було отримано допомогу по безробіттю у розмірі 9871,08 грн. Відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.11.2013 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі. З 20.03.2014 року ОСОБА_1 був знятий з обліку (наказ від 23.07.2012 р. за № НТ140320). Позивач вказує на те, що відповідач повинен відшкодувати йому суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 у зв'язку з поновленням його на роботі за рішенням суду, що й передбачено ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року позов задоволено.

Суд стягнув з Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області кошти в розмірі 9871,08 грн. на користь Олександрійського міськрайонного центру зайнятості.

Постанова суду мотивована тим, що згідно з вимогами абз.6 ч.1 ст.34, ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», кошти у сумі 9871,08 грн. повинні бути перераховані відповідачем на розрахунковий рахунок Олександрійського міськрайонного центру зайнятості. Однак, до цього часу вищезазначена сума позивачу не повернута, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що з моменту прийняття Кіровоградським окружним адміністративним судом рішення від 25 листопада 2013 року у справі №811/3587/13-а про поновлення ОСОБА_2 на роботі виникла обставина, що впливає на умови виплати ОСОБА_2 допомоги по безробіттю, оскільки така виплата повинна була бути припиненою у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума виплаченого забезпечення ОСОБА_2 не за період з 21.10.2013 року по 20.03.2014 року, а лише за період з 21.10.2013 року по 25.11.2013 року, тобто по дату ухвалення рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стягнення з відповідача виплаченої його працівникові допомоги по безробіттю є предметом спору переданого на вирішення суду.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 21.10.2013 року ОСОБА_2 був зареєстрований в Олександрійському міськрайонному центрі зайнятості.

Наказом від 25.10.2013 року № НТ131025 йому було надано статус безробітного з призначенцям допомоги по безробіттю (а.с.11).

За час перебування на обліку в Олександрійському міськрайонному центрі зайнятості гр. ОСОБА_2 було отримано допомогу по безробіттю у розмірі 9871,08 грн. (а.с.13).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року по справі № 811/3587/13-а гр. ОСОБА_2 було поновлено на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області. Ця постанова переглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 25 березня 2014 року та постановою від 25 листопада 2013 року залишена без змін.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом керівника Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області №29-о від 26 травня 2014 року ОСОБА_2 поновлено на роботі.

З 20.03.2014 року ОСОБА_2 на підставі наказу від 20.03.2014 року за № НТ140320 припинено виплату допомоги по безробіттю на підставі пп.5 ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у зв'язку з призовом на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу (а.с.12).

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з частиною четвертою статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Пунктом 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, встановлено, що громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили. Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до частини четвертої статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Тобто, вихідним критерієм для зняття особи з обліку Центра зайнятості, як безробітного є факт поновлення роботодавцем цієї особи на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили, а отже і повернення центру зайнятості роботодавцем виплачених безробітному коштів здійснюється по момент поновлення цієї особи на роботі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 поновлено на роботі на підставі рішення суду відповідно до наказу керівника Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області №29-о від 26 травня 2014 року.

Допомогу по безробіттю ОСОБА_2 отримав за період з 21.10.2013 року по 19.03.2014 року у сумі 9871,08 грн., що підтверджується довідкою Олександрійського міськрайонного центру зайнятості в Кіровоградській області №741/07 від 09.12.2014 року (а.с.13).

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 було поновлено на роботі 26 травня 2014 року, виплачена йому допомога по безробіттю за період з 21.10.2013 року по 19.03.2014 року підлягає стягненню з роботодавця, а саме Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Відповідно до частин 1,3 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі № П/811/344/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 30 жовтня 2015 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко