Справа № 487/9131/14-а
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №487/9131/14-а
Провадження № 2-а/487/139/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -ОСОБА_1,
при секретарі - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та визнання протиправними дій та визнання постанови такою, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та визнання постанови такою, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач вказав, що 29.11.2012 року УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва винесено постанову №162 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 165-1 КУпАП та накладено стягнення у сумі 1700 грн. 08.12.2012 року ОСОБА_3 подав до Заводського районного суду м.Миколаєва адміністративний позов про скасування вищезазначеної постанови. Ніяких повідомлень про розгляд справи він не отримував і лише 10.09.2014 року отримав копію постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.05.2014 року , якою йому було відмовлено в задоволенні позову. 11.09.2014року позивач сплатив штраф в сумі 1700 грн. на виконання постанови УПФУ в Заводському районі, але , ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, 16.09.2014року він дізнався , що на підставі заяви УПФУ відкрито виконавче провадження про сплату ним штрафу в подвійному розмірі , а саме 3400 грн.

Посилаючись на те, що його вини в порушенні строку сплати штрафних санкцій не має, оскільки ним було оскаржено постанову про накладення штрафу від 29.11.2012 року, позивач просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва щодо направлення на примусове виконання до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції постанови №162 від 29.11.2012 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КупАП та визнати постанову Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва №162 від 29.11.2012 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КУпАП такою, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

29.11.2012 року УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва винесено постанову №162 , якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 165-1 КУпАП та накладено стягнення у сумі 1700 гривень.

08.12.2012 року ОСОБА_3 подав до Заводського районного суду м.Миколаєва адміністративний позов про скасування вищезазначеної постанови. Відповідно до постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.05.2014 року, ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні позову.

Відповідно до листа Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.06.2014року, направленого на адресу начальника УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва, згідно матеріалів справи №2-а/487/37/14 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва про визнання дій неправомірними та скасування постанови, копія постанови від 08.05.2014 року надіслана ОСОБА_3 поштовим повідомленням 08.05.2014року за вих. № 6121. Даних про отримання ОСОБА_3 копії постанови в матеріалах справи відсутні.

10.09.2014 року ОСОБА_3 отримав копію постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.05.2014 року, якою йому було відмовлено в задоволенні позову.

Вище вказане підтверджується оглянутими у судовому засіданні матеріалами справи №2-а/487/37/14 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва про визнання дій неправомірними та скасування постанови. З матеріалів оглянутої справи вбачається, що копію судового рішення представник позивача - ОСОБА_4 отримав 10.09.2014 року, про що є його розписка на заяві про видачу копії судового рішення, а також на обгортці справи "Довідковий лист до справи" також зазначено, що представник позивача - ОСОБА_4 постанову від 08.05.2014 року отримав 10.09.2014 року.

11.09.2014 року позивач сплатив штраф в сумі 1700 гривень на виконання постанови УПФУ в Заводському районі, але, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, 16.09.2014 року він дізнався, що на підставі заяви УПФУ відкрито виконавче провадження про сплату ним штрафу в подвійному розмірі, а саме 3400 гривень.

Відповідно до ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленому частиною першою ст. 307 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

На підставі ст. 69 КАС України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли є підстави для звільнення від доказування.

Оскільки доказів на підтвердження повідомлення позивача про залишення скарги ОСОБА_3 без задоволення представником відповідача суду не надано, суд вважає, що ОСОБА_3 не був належними чином повідомлений про результати розгляду його адміністративного позову, а тому підстави для передачі до УПФУ на примусове виконання до Заводського відділу ДВС в сумі подвійного розміру штрафу були відсутні.

За таких підстав позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-12, 69-86, 158-164, 171-2 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва щодо направлення на примусове виконання до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції постанови №162 від 29.11.2012 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КупАП .

Визнати постанову Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва №162 від 29.11.2012 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КпАП України такою, що не підлягає виконанню.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Заводський районний суд міста Миколаєва.

Суддя Д.Г. Нікітін