Справа № 2а-1422/10/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2010 р. Справа № 2a-1422/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Грицюка П.П.,

при секретарі Кузишин Р.М.,

за участю сторін:

представників позивача: Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника відповідача: відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування до відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2009 року та постанови про накладення арешту від 29.03.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2010 року Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції (далі відповідач) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2009 року та постанови про накладення арешту на кошти боржника від 29.03.2010 року.

В судовому засіданні представником позивача уточнено позовні вимоги, а саме просив суд: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2009 року, зобовязавши відповідача надати добровільний семиденний строк для виконання рішення суду, скасувати постанову про накладення арешту на кошти боржника від 29.03.2010 року.

Представники позивача зявились у судове засідання, позов підтримали та суду пояснили, що головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа по справі №2а-4104/2008 року, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 23.02.2009 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2009 року. 29.03.2010 року за невиконання без поважних причин рішення суду в розмірі 406186,33 грн. відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника. Вважає, що вищевказані постанови винесені з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», навівши при цьому відповідні обґрунтування.

Представник відповідача - головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив суду, що позов вважає безпідставним та не обґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відкриття виконавчого провадження та проведення подальших виконавчих дій відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», навівши при цьому відповідні обґрунтування. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши подані докази, прийшов до висновку про необґрунтованість частини позовних вимог, а тому позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа по справі №2а-4104/08/0970 року, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 23.02.2010 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №11997633. Відповідачам 29.03.2010 року за невиконання без поважних причин рішення суду в розмірі 406186,33 грн. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено листа до АКБ «Укрсоцбанк»про арешт коштів позивача до виконання.

Згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено принцип обовязковості судових рішень.

У відповідності до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є обовязковість судових рішень.

Частина друга статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що постанови та ухвали суду в адміністративних судах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 червня 2008 року в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалась, набрала законної сили 02.07.2008 року.

Стаття 258 Кодексу адміністративного судочинства України вказує підстави для звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання, згідно частини першої якої за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Стаття 3 вказаного Закону встановлює, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 3 цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Суд зазначає, що 23.02.2009 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2а-4104/2008 р. по адміністративній справі за позовом заступника прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції до Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування про стягнення в дохід державного бюджету України в розмірі 406186.33 грн. податкового боргу. Судове рішення по даній адміністративній справі набрало законної сили 02.07.2008 року. Строк предявлення виконавчого документу до виконання встановлено до 03.07.2011 року.

Стаття 19 Закону України «Про виконавче провадження»встановлені вимоги до виконавчого документа, згідно якої у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк предявлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, у відповідності до якої державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 19 цього Закону; 7) наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження в державного виконавця не було, постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2009 року винесено правомірно.

Так, виконавчий лист №2а-4104/2008 р. від 23.02.2009 року подано вчасно до органу державної виконавчої служби за місцем його виконання, а також він відповідає вимогам, які ставляться до виконавчого документу.

Позивач стверджує, що дізнався про винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів боржника тільки 07.04.2010 року, в звязку з чим був позбавлений права на добровільне виконання постанови. Представник відповідача не спростував дані обставини.

З врахуванням обставин справи та вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження»суд зазначає, що дані обставини не є підставою скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак, факт несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження впливає на законність проведення подальших виконавчих дій, в тому числі винесення постанови про арешт коштів боржника виходячи з наступного:

Так, згідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використані надані їм Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою боржника на строк до 10 днів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач із такою заявою про відкладення виконавчих дії до державного виконавця не звертався. Дана обставина не заперечується представниками сторін.

Також суд зазначає, що головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_4, не пересвідчившись чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості використати надані йому Законом України Про виконавче провадження права, продовжив проведення виконавчих дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про накладення арешту від 29.03.2010 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-4104/2008 від 23.02.2009 року, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення за рахунок активів Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування в дохід державного бюджету 406186,33 грн. податкового боргу є неправомірною та підлягає скасуванню.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.2, ст.ст. 8-14, ст.86, ст.ст.158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про накладення арешту від 29.03.2010 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-4104/2008 від 23.02.2009 року, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення за рахунок активів Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування в дохід державного бюджету 406186,33 грн. податкового боргу.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст.186 КАС України постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя: Грицюк П.П.

Постанова складена в повному обсязі 23.04.2010 року.