Справа № 802/2628/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 жовтня 2015 р. Справа № 802/2628/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства "Липовецька хлібна база"

до: Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом приватного підприємства «Липовецька хлібна база» до Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

У судовому засіданні 28 жовтня 2015 року представником позивача заявлено клопотання про відвід судді, із посиланням на те, що судом проявлено упередженість при розгляді справи. Така упередженість, на думку представника позивача, полягала у тому, що судом безпідставно, у судовому засіданні 12 жовтня 2015 року не задоволено клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, представник позивача зазначила, що упередженість судді проявилась у частковому задоволенні клопотання про зобовязання відповідача надати для огляду у судовому засіданні оригінал спеціального журналу реєстрації актів органу державної податкової служби. Зокрема судом постановлено ухвалу про зобов'язання відповідача надати засвідчену у встановленому порядку копію аркушів із вказаного документа або його оригінал, альтернативно. Однак, сторона позивача наполягала на витребуванні саме оригіналу журналу.

Також, сторона позивача зазначила, що судом порушено процесуальний порядок отримання окремих доказів у справі.

Представник відповідача зазначив, що жодних підстав вважати упередженим суд у даній адміністративній справі немає.

Надавши оцінку доводам клопотання про відвід судді, заслухавши думку сторони відповідача щодо заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення із таких мотивів.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Представник позивача у поданому клопотанні зазначила, що про упередженість судді свідчить безпідставна відмова у задоволенні клопотання про оголошення перерви, у зв'язку з зайнятістю представника позивача адвоката ОСОБА_1 в іншому судовому процесі та початок розгляду справи по суті у судовому засіданні 12 жовтня 2015 року, під час якого, були надані пояснення особою (директором підприємства ОСОБА_2В.), яка не володіє спеціальними знаннями в галузі права.

Вказаними діями, на думку представника позивача, порушено принцип рівності учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Суд критично оцінює вказані доводи сторони позивача виходячи із наступного.

Як встановлено, у судове засідання, яке відбулося 12 жовтня 2015 року, представляти інтереси позивача прибула ОСОБА_2, яка відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є директором приватного підприємства «Липовецька хлібна база».

В силу вимог ч. 7 ст. 56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Тобто, ОСОБА_2 за своїм статусом являлась законним представником ПП «Липовецька хлібна база».

Предмет доказування у даній справі, пов'язаний із оцінкою обставин, щодо виконання уповноваженими особами підприємства (в тому числі директором ОСОБА_2В.) вимог перевіряючих про надання документів під час позапланової виїзної перевірки в тому числі із питань оприбуткування товаро матеріальних цінностей на підприємстві.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Крім того, ч. 6 ст. 8 зазначеного вище Закону зазначено, що керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_2, в силу своїх обов'язків є посадовою особою підприємства яка повинна бути обізнаною із порядком ведення бухгалтерського обліку та оформлення документів, ненадання яких під час проведення податкової перевірки і стало підставою для застосування фінансових санкцій до позивача. Тому, у судовому засіданні 12.10.2015 року суд дійшов висновку про доцільність заслуховування пояснень законного представника юридичної особи із питань, які належать саме до функціональних обовязків директора підприємства.

Крім того, розгляд справи у судовому засіданні 12.10.2015 року в подальшому було відкладено, з метою надання можливості позивачу забезпечити участь представника, який володіє знаннями у галузі права у наступному судовому засіданні.

Отже, враховуючи викладене, судом повністю враховано право сторони позивача на отримання правової допомоги, забезпечено участь представника позивача та створено усі умови для реалізації своїх процесуальних прав учасниками процесу.

Суд не погоджується також із доводами представника позивача, як підставу для відводу, про те, що судом не задоволено клопотання про витребування виключно оригіналу спеціального журналу реєстрації актів який ведеться відповідачем у справі, зважаючи на наступне.

Так, у судовому засіданні 23.10.2015 року за наслідками розгляду клопотання про витребування додаткових доказів постановлено ухвалу про витребування у відповідача оригінал письмового документу або його належним чином засвідченої копії.

Згідно ухвали на відповідача покладено альтернативний обов'язок надати оригінал спеціального журналу реєстрації актів або його належним чином засвідчену копію.

Суд фактично, вказавши на обов'язок подання оригіналу спеціального журналу реєстрації актів органу державної податкової служби або його належним чином засвідченої копії, конкретизував спосіб виконання ухвали суду про витребування додаткових доказів, що жодним чином не порушує процесуальних прав позивача у справі.

Крім того, в судовому засіданні 28.10.2015 року представником відповідача надано як оригінал, так і засвідчену гербовою печаткою копію журналу реєстрації актів органу державної податкової служби, а представник позивача, будучи присутньою у судовому засіданні, брала участь у процесі дослідження оригіналу документа та надавала пояснення щодо належності та допустимості вказаного документа як доказу у справі.

Отже, процесуальне право позивача на участь у дослідженні доказів жодним чином не порушене, а твердження представника позивача про упередженість суду з наведених мотивів є безпідставним.

Щодо посилань представника позивача, на виявлення та витребування судом доказів із власної ініціативи, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 4, 5 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Так, відповідно до норм статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Крім того, в силу вимог ч. 2 ст. 110 КАС України суд до судового розгляду адміністративної справи вживає заходи для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку. З цією метою суд може прийняти рішення про витребування документів та інших матеріалів, навести необхідні довідки.

Отже, витребування документів - це один із заходів, повноваженнями на вжиття якого наділений суд з метою забезпечення прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, а тому посилання позивача на витребування судом певних доказів як на обставину, що свідчить про упередженість судді є безпідставним.

Щодо доводів позивача про долучення до матеріалів справи доказів без врахування думки представника позивача, то такі не відповідають дійсності та є необґрунтованими, оскільки при розгляді усіх процесуальних питань щодо долучення до матеріалів справи доказів, судом запитувалась думка осіб, які брали участь у справі, що видно із журналу судового засідання.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити, так як обставини, які б викликали сумнів в неупередженості суду не встановлено.

Суд наголошує, що у випадку коли сторона позивача не погоджується із ухвалами суду, які постановлені у судовому засіданні, заперечення на такі ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на судове рішення, прийняте за наслідком розгляду адміністративної справи.

Керуючись ст. 27, 30, 31, 165, 186, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного підприємства "Липовецька хлібна база" про відвід судді у справі № 802/2628/14-а відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Богоніс Михайло Богданович