Справа № 826/14069/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2015 року № 826/14069/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз»
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03 березня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2015 року адміністративну справу № 826/14069/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 10 серпня 2015 року.

У судовому засіданні 10 серпня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 11 лютого 2015 року № 245 та відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні господарських відносин з платниками податків ТОВ «Тексоник» () за серпень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 24 лютого 2015 року № 66/26-59-22-08/33888170.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України; документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами - продавцями ТОВ «Тексоник» () за період з 01 серпня 2015 року по 31 серпня 2015 року.

Заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» залишені без задоволення, висновки акту перевірки від 24 лютого 2015 року № 66/26-59-22-08/33888170 без змін.

Податковим повідомлення - рішенням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03 березня 2015 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 70 115,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 56092,00 грн., за штрафними санкціями - 14023,00 грн.

За результатом адміністративного оскарження, податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03 березня 2015 року № залишено без змін, скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» - без задоволення.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Тексоник» ().

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 24 лютого 2015 року № 66/26-59-22-08/33888170.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Тексоник», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

У серпні 2014 року позивач мав господарські відносини із ТОВ «Тексоник», зокрема, встановлено, що ТОВ «Тексоник» (Виконавець) надавались позивачу послуги з організації просування відероліків.

Матеріали справи не містять письмового договору про надання послуг, відтак не можливо вказати детальні умови господарських відносин позивача із ТОВ «Тексоник».

На підставі рахунків - фактур від 04 серпня 2014 року № СФ-040814, від 11 серпня 2014 року № СФ-110801, № СФ-110802, від 13 серпня 2014 року № СФ-130814, № СФ-130815, № СФ-130816, від 14 серпня 2014 року № СФ-140808 та відповідних актів надання послуг, позивачем прийнято та оплачено послуги з організації просування відероліків.

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Тексоник» виписано на адресу позивача наступні податкові накладні: № 2 від 04 серпня 2015 року на суму 26 280,00 грн., № 15 від 11 серпня 2015 року на суму 53 875,26 грн., № 16 від 11 серпня 2015 року на суму 55 797,00 грн., № 24 від 13 серпня 2014 року на суму 37468,00 грн., № 25 від 13 серпня 2015 року на суму 59649,00 грн., № 26 від 13 серпня 2015 року на суму 43560,00 грн., № 29 від 14 серпня 2014 року на суму 59 921,35 грн.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що не спростовано контролюючим органом під час перевірки.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за серпень 2014 року в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Тексоник», у зв'язку з придбанням послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи реальність та мету придбання послуг у Товариства з обмеженою відповідальністю «Тексоник», позивачем зазначено, що результат послуг було реалізовано контрагентам-Замовникам на підставі укладених договорів. На підтвердження надано копії договорів/угод та роздруківки інформаційного матеріалу щодо з організації просування відероліків.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вищезазначених доводів, а саме: необхідності залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Тексоник» у виконанні робіт з організації просування відероліків.

Будь-яких пояснень з цього приводу позивачем не надано.

При цьому, відсутня будь-яка інформація про затвердження та/або узгодження рекламних макетів, матеріалів тощо.

Враховуючи відсутність письмового договору між позивачем та ТОВ «Тексоник», встановити об'єм прав та обов'язків, порядок здавання та приймання послуг, порядок передачі інформації, рекламних макетів тощо встановити не можливо. Наявні докази в матеріалах справи не дають змоги ідентифікувати у якій спосіб ТОВ «Тексоник» надавались послуги з організації просування відероліків.

Відсутня будь-яка інформація про використані ТОВ «Тексоник» обладнання, матеріали при наданні послуг з організації просування відероліків. Також, відсутній конкретний перелік послуг, який надався ТОВ «Тексоник» позивачу.

Наявні у матеріалах справи податкові накладні та акти містять лише загальну назву - послуги з організації просування відероліків, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такий документ не є належно оформленим первинним документом для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Надані позивачем копії договорів/угод укладених із контрагентами - Замовниками не дають змогу ідентифікувати участь ТОВ «Тексоник» у зазначених операціях.

Таким чином, позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином надані послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту 198.1 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПН Комм'юнікейшнз» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн. (тисяча шістсот сорок чотири грн. тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник