Справа № 2-а-2496/11
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2а-2496/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2011 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ітріна М.В., при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 17.10.2011 року інспектор ДПС 1-ї роти ДПС ВДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови його визнано винним в порушенні п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правил), та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн.

Виходячи з постанови, позивач о 16 год. 25 хв. 17.10.2011 року, реєстраційний керуючи автомобілем «М-21», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. 68 Десантників м. Миколаєва, проїхав перехрестя нерівнозначних доріг, не надавши переваги у русі автомобілю який наближався до перехрестя по головній дорозі вул. Садовій.

Позивач просив суд скасувати спірну постанову мотивуючи тим, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він зазначене перехрестя проїхав відповідно до Правил.

Також просив поновити строк оскарження вищевказаної постанови, оскільки з його слів, копію постанови отримав тільки 06.12.2011 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у в повному обсязі.

Представник відповідача будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, письмових заперечення щодо позовних вимог суду не надав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 17 жовтня 2011 р. посадовою особою УДАІ УМВС України в Миколаївській області, у порядку ст. 283 КУпАП винесено постанову ВЕ1№031689, якою ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Виходячи з поштових штампів на доданому до адміністративного позову конверту, позивач отримав копію постанови не раніше 03.12.2011 року, тому суд визнає поважними причини для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до суду.

Як зазначено у вищезгаданій постанові, позивач о 16 год. 25 хв. 17.10.2011 року, керуючи автомобілем «М-21», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись по вул. 68 Десантників м. Миколаєва, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг, не надавши переваги у русі автомобілю який наближався до перехрестя по головній дорозі вул. Садовій, чим порушив п.16.11 Правил.

Пунктом 16.11 Правил, встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг, водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам,які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехрестя.

Позивач суду пояснив, що близько 16 год. 17.10.2011 року, він керуючи автомобілем «М-21», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. 68 Десантників та вул. Садовій в м. Миколаєва, але жодному транспортному засобу перешкод для руху не створював. За перехрестям його зупинив працівник ДАІ і пояснив причину зупинки тим, що позивач порушив правила проїзду перехрестя. Позивач провини не визнав, стверджував, що Правил не порушував. Свою незгоду з діями працівника міліції позивач виклав в протокол про адміністративне правопорушення, але працівник ДАІ його пояснення проігнорував, натомість виніс спірну постанову.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні протоколу ОСОБА_1 надав посадовій особі відповідача письмове пояснення, в якому вказував на незгоду зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та діями працівників ДАІ.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлених останнім доводів.

Перед винесенням постанови, враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 заперечував факт порушення ним Правил, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення позивача, зокрема опитати водіїв транспортних засобів, яким не дав дороги позивач, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наявності заперечення позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідач не скористався правом участі у розгляді справи та спростуванні вимог позивача надаючи суду відповідні докази щодо правомірності своїх дій і не довів в суді, що позивач порушив Правила, не надав суду документів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, і вбачає правові підстави щодо скасування постанови у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 94 КАС України судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9 , 11, 69-71, 86, 94 , 97, 158- 163, 167 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову ВЕ1 № 031689 від 17 жовтня 2011 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий