Справа № 810/3716/15
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/3716/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року 810/3716/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області до державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (далі – позивач, УПФУ) з позовом до державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" (далі – відповідач, Підприємство), в якому просить стягнути заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 за період з 01.07.2015 по 01.08.2015 в сумі 1895833,02 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що у Підприємства утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 за період з 01.07.2015 по 01.08.2015 у розмірі 1895833,02 грн. Представник позивача, посилаючись на пункт другий розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI від 09.07.2003 та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №64/8663 від 16.01.2004, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов та пояснив, що позовні вимоги УПФУ щодо розміру відшкодування (боргу) в сумі 1895833,02 грн. за період з 01.07.2015 по 01.08.2015 є необґрунтованими. Також, представник відповідача зазначив, що сума відшкодування відповідача за липень 2015 року становить 1422625,77 грн., при умові документального підтвердження позивачем фактів виплат пенсій, які є підставою для відшкодування. Просив в задоволенні позову відмовити.

Однак, 29.10.2015 через канцелярію суду представник відповідача подав клопотання, в якому зазначив, що позов визнає у повному обсязі на суму 1895833,02 грн.

29.10.2015 через канцелярію суду надійшли клопотання від представника позивача та представника відповідача, в яких вони просять суд здійснити розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

29.10.2015 Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20842616 від 08.07.2015 судом встановлено, що Підприємство 25.01.2011 зареєстроване як юридична особа, якій присвоєно код ЄДРПОУ: 37197165 (Том 1 а.с. 15-17).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості, яка утворилась на 01.08.2015, картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 за період з 01.07.2015 по 31.07.2015 та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників), у Підприємства за липень 2015 року утворилась заборгованість перед УПФУ щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 у розмірі 1895833,02 грн.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем проведено звірку по сумам заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 за липень 2015 року, що підтверджується актом звірки розрахунків між УПФУ та Підприємством по розрахунках по відшкодуванню виплат по пільгових пенсіях (список №1) за липень 2015 року, станом на 01.08.2015 (Том 1 а.с. 18-203).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 (далі – Закон України №400/97-ВР від 26.06.1997) визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи – суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно абзацу другого пункту 1 статті 14 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі – Закон України №1058-ІV від 09.07.2003), страхувальниками є роботодавці, а саме, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи-підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, – для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частиною першою статті 15 Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 встановлено, що платниками страхових внесків є страхувальники, зазначені у статті 14 цього Закону.

Положенням частини першої статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі – Закон України №1788-XII від 05.11.1991) встановлено, що виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-ІV від 09.07.2003, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком №1, визначено пунктом "а" частини першої статті 13 Закону України №1788-XII від 05.11.1991.

Абзацом другим пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-XII від 05.11.1991. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №64/8663 від 16.01.2004 (далі – Інструкція), визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомлені місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-ІV від 09.07.2003, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Вищезазначеною нормою визначено обов'язок відповідача щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що у підприємства утворилась заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 за липень 2015 року у розмірі 1895833,02 грн.

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком суми заборгованості, яка утворилась на 01.08.2015, карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 за період з 01.07.2015 по 31.07.2015, таблицею ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" 2015 рік, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників), довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, протоколами про призначення пенсій, розрахунками стажу, розпорядженнями на перерахунок пенсій, довідками про безпосередню зайнятість на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком №1, наказом №223 від 25.04.2013 "Про затвердження "Переліку…", наказом від 25.04.2013 "Про віднесення персоналу підприємства до категорії А", наказом №199 від 18.04.2013 ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" "Про проведення атестації робочих місць", висновком №60 від 16.05.2013 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці і відповідності нормативним актам про охорону праці та правильності віднесення до категорії із небезпечними і важкими умовами праці у ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" Державної експертизи умов праці, наказом №124 від 25.03.2014 "Про доповнення до наказу №223 від 25.04.2013", висновком №50 від 27.03.2014 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці і відповідності нормативним актам про охорону праці та правильності віднесення до категорії із небезпечними і важкими умовами праці у ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" Державної експертизи умов праці, наказом №237-2527 від 29.05.2013 "Про проведення атестації робочих місць", довідками про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії та довідками про знаходження пенсіонерів на обліку та розмір отриманих ними пенсій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Підприємство отримало розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 липень 2015 року. Вищезазначені розрахунки відповідач не оскаржував.

Відповідно до абзацу першого частини дванадцятої статті 20 Закону України №1058-ІV від 09.07.2003, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника та мають пріоритет перед всіма іншими зобов'язаннями, у тому числі із сплати податків та інших обов'язкових платежів.

На день судового розгляду відповідач суму заборгованості не сплатив.

Також, 29.10.2015 через канцелярію суду представник відповідача подав клопотання, в якому зазначив, що позов визнає у повному обсязі на суму 1895833,02 грн.

Відповідно до частини другої статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

Частиною першою статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач – визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи.

Згідно з частиною третьою статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (частина четверта статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 за липень 2015 року підтверджується дослідженими доказами, суд вважає, що визнання позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів яких-небудь осіб.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 51, 70, 71, 72, 86, 94, 112, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.