Справа № 821/2546/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2546/15-а
09 год. 56 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Херсонський ливарний завод" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТПК "Херсонський ливарний завод" (далі - позивач, ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод") звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ), у якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальній сумі 14883,00 грн., в тому числі за основним платежем у сумі 9922,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 4961,00 грн.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що правомірність формування ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" рядка 20.2 розділу III податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року у сумі 9922,00 грн. підтверджується фактом декларування у податковій декларації за лютий 2015 р., з урахуванням уточнюючого розрахунку, суми непогашеного залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів, сформованого до 01.02.2015 року, у розмірі 9922,00 грн., та відповідно до пп. "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України заявленого на збільшення розміру суми податку, на яку матимемо право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену згідно з пунктом 200-1.3 ст. 200-1 розділу V Кодексу, що на думку позивача узгоджується з приписами Податкового кодексу України та Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. №966. Крім цього, позивач зазначає, що ДПІ у м. Херсоні проведено камеральну перевірку ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" в порушення встановленого мораторію на проведення контролюючими органами перевірок, який стосується також і проведення камеральних перевірок поданих декларацій.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вказане обґрунтування позовних вимог та просила їх задовольнити.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких зазначив, що за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" у податковій звітності з ПДВ за березень 2015 року встановлено неправомірного віднесення до рядку 20.2 розділу III податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року суми 9922,00 грн., яка складає залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 ст. 200-1 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних", оскільки відповідно до пп. "а" 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України вказаний рядок декларації заповнюється у звітному (податковому) періоді, в якому здійснено таке збільшення, проте подання позивачем у квітні 2015 року уточнюючого розрахунку до податкової звітності за лютий 2015 року з заявою про таке збільшення свідчить про фактичне збільшення вказаної суми ПДВ у квітні 2015 р. Відповідач зазначає, що вказане порушення Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. №966, стало підставою для збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем у сумі 9922,00 грн. та застосування штрафних санкцій, про що прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення. Щодо правомірності проведення ДПІ у м. Херсоні камеральної перевірки позивача, то за позицією відповідача на вказану перевірку не розповсюджується мораторій на проведення перевірок, передбачений в Законі України від 28 грудня 2014 р. №71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", а тому довід позивача про її неправомірність є необґрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вказані заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вказує на наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТПК "Херсонський ливарний завод" перебуває на обліку в ДПІ у м. Херсоні та є платником податку на додану вартість згідно витягу з відповідного реєстру.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20 квітня 2015 р. позивачем до ДПІ у м. Херсоні було подано податкову декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (вх.№), в якій задекларовано наступні показники, зокрема -

у розділі ІІІ "Розрахунки за звітний період" -

- у рядку 18 "Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17) (позитивне значення)" - "13072,00";

- у рядку 19 " від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9) (позитивне значення) - "- ";

- у рядку 20 "від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду ( рядок 20.1 + рядок 20.2 + рядок 20.3)" - "9922,00";

- у рядку 20.1 "значення рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду - " - ";

- у рядку 20.2 (Д 2) "у сумі залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 ст. 200-1 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних" - " 9922,00";

У розділі IV "Погашення залишків сум від'ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року" відображено -

- у рядку 26 (Д2) "сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду (рядок "усього, в т.ч.:" графи 6 таблиці 1 Д2)" - " 9 922,00";

- у рядку 27 (Д2) "сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 ст. 200-1 розділу V Кодексу (рядок "усього, в т.ч.:" графи 7 таблиці 1 Д2) (переноситься до рядка 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду)" - "9922,00".

Додаток № 2 до податкової декларації з ПДВ за березень 2015 р. "Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)" містить наступні показники -

- у Таблиці 1 "Облік сум залишків від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року" -

- у графі 3 "суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року)" - "9922,00";

- у графі 6 "усього (графа 2 + графа 3 + графа 4 + графа 5) - "9922,00 ";

- у графі 7 "сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (переноситься до рядка 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду) - "9922,00".

Крім того, 20 квітня 2015 р. позивачем до ДПІ у м. Херсоні було подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 р. (вх.№) та уточнюючий додаток №2 "Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)", в якому, зокрема, -

- вступну частину додатку 2 доповнено заявою, наступного змісту "Відповідно до пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу просимо: згідно з підпунктом "а" на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у розмірі дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять дві грн. 00 коп. (9 922 грн.) збільшити розмір суми податку, на яку матимемо право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначені згідно з пунктом 200-1.3 ст.200-1 розділу V Кодексу".

- у Таблиці 1 "Облік сум залишків від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року" відображено наступні показники -

- у графі 2 "від'ємне значення, що підлягає зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року)" - "9922,00 ";

- у графі 6 " усього (графа 2 + графа 3 + графа 4 + графа 5) - "9922,00";

- у графі 14 "Сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів станом на кінець поточного звітного (податкового) періоду (графа 6 - графа 7 + графа 10 (+/-) + графа 11 (+/-) - графа 13)" - "9922,00 ".

Як встановлено судом, вищевказані декларація з податку на додану вартість за березень 2015 року (вх.№ від 20.04.2015) та уточнюючий розрахунок за лютий 2015 року від 20.04.2015 року (вх.№) були предметом камеральної перевірки, проведеної фахівцем ДПІ у м. Херсоні на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України та в порядку ст. 76 Податкового кодексу України, за результатами якої складено акт від 19.05.2015 №302/21-03-15-01/35469414 (далі - акт перевірки).

Як вбачається зі змісту даного акту, то при перевірці даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" за березень 2015 року (вх.№ від 20.04.2015) встановлено порушення ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" пп.8 п. 5 розділу III та п.3 розділу IX Порядку №966 в частині, неправомірного формування рядка 20.2 розділу III податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року у сумі 9922 грн. і як наслідок встановлено невідповідність даних, задекларованих у р.26 та р.31 податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року, що стало підставою для висновку про заниження суми податкових зобов'язань, заявлених у податковій декларації з ПДВ за березень 2015 р. та відповідно збільшення суми, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету (ряд. 25.1) суму 9922,00 грн.

Вказаний висновок вмотивований тим, що подавши у квітні 2015 року уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 р. (вх.№) від 20.04.2015 р. з заявою про збільшення на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів розмір суми податку, на яку має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на 9922,00 грн., ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" фактично заявило про таке збільшення у квітні 2015 р., що відповідно до пп. "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України унеможливлює віднесення вказаної суми до рядку 20.2 розділу III податкової декларації з ПДВ за березень 2015 р., і відповідно є порушенням підпункту 8 пункту 5 розділу III та п.3 розділу IX Порядку №966.

На підставі вказаних висновків податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 05.06.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість всього на загальну сумі 14883,00 грн., в тому числі за основним платежем у сумі 9922,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 4961,00 грн., яке є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд виходить з встановлених в ході розгляду справи фактичних обставин та їх узгодженості з діючими положеннями податкового законодавства.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон України №71-VIII), Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. №966 (із змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 966 ) тощо.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено ст. 200 ПК України.

Так, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 ПК України).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума, зокрема, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість та доповнено підрозділ 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України п. 33-37.

Так, пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Облік таких сум відображається у додатку 2 до податкової декларації "Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 (Д2) відповідно до розділу IX Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. №966 (далі - Порядок №966).

Так, у розділі IX "Облік непогашених залишків сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року; задекларованих до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів; від'ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 розділу V Кодексу; залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованого платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року" Порядку №966 передбачено, що відповідно до пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Кодексу за рішенням платника такі суми від'ємного значення податку попередніх податкових періодів можуть:

або збільшити розмір суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, із одночасним збільшенням суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому було здійснено таке збільшення;

або бути повернені такому платнику на рахунок у банку (у розмірі значення рядка 3 таблиці 2 (Д2) (додаток 2)).

Відповідне рішення платник податку відображає в заяві в (Д2) (додаток 2).

При цьому, відповідно до підпункту 8 п. 5 розділу V Порядку №966, рядок 20.2 передбачає відображення суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення. Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27.

Як встановлено судом та підтверджується змістом акту камеральної перевірки, за позицією ДПІ у м. Херсоні, подання позивачем у квітні 2015 р. уточнюючого додатку №2 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 р., яким на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних ( податкових) періодів у розмірі 9922,00 грн. заявлено про збільшення розміру суми податку, на яку матиме право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних ( податкових) періодів у розмірі 9922,00 грн. є фактом такого збільшення, яке відбулось у квітні 2015 р., а не у лютому 2015 р., як це передбачено підпунктом "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, і тому ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" не мало права сформувати рядок 20.2 декларації з ПДВ за березень 2015 р. на вказану суму ПДВ.

Суд не погоджується з вказаною позицією податкового органу, враховуючи наступне.

Порядок внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість визначено розділом IV Порядку №966, згідно з яким у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 глави 2 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку чи декларації, до якої включені уточнені показники, повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Крім того, відповідно до п. 1 розділу VI "Порядок заповнення уточнюючого розрахунку" Порядку №966 уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому або п'ятому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Відповідно до абз. 3, 4, 5 пункту 50.1. ст. 50 ПК України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Дослідивши зміст уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 р. (вх.№) та уточнюючого додатку №2 "Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)" суд встановив, що вказана звітність подана відповідно до абз. 4 п. 50.1 ст. 50 ПК України ( код рядка 01) та подана у звітному ( податковому) періоді - квітень 2015 року (код рядка 02), звітний ( податковий) період, за який виправляються помилки - лютий 2015 року (код рядка 03), чим спростовується твердження податкового органу про фактичне вирішення позивачем спрямування залишків від'ємного значення ПДВ на збільшення суми податку для реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідно до пп. "а" п. 33 підрозд. 2 розд. ХХ ПКУ у звітному ( податковому) періоді - квітні 2015 р.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем не заперечується факт прийняття від позивача уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 р. (вх.№) та уточнюючого додатку № 2 "Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)" до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 р. без заперечень та їх подання в межах строку давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок відповідача щодо порушення позивачем порядку заповнення рядку 20.2 розділу III податкової декларації з ПДВ за березень 2015 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 р. (вх.№) та уточнюючого додатку №2 "Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)" є необґрунтованим, оскільки ґрунтуються на тлумаченні вимог пп. 8 п. 5 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №966 від 23.09.2014 р. (далі - Порядок №966) без урахування інших приписів цього Порядку, які регулюють порядок внесення змін до податкової звітності та подання уточнюючих розрахунків.

Отже, суд зазначає, що акт камеральної перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення від 05.06.2015 року № був складений без врахування усіх фактичних обставин, що потягло за собою необґрунтовані висновки та безпідставне рішення податкового органу.

Оскільки у податкового органу не було законних підстав для визначення в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні зобов'язань з податку на додану вартість, а тому не має підстав і для застосування до позивача відповідно до ст. 123 Податкового кодексу України штрафних санкції у розмірі 50% від суми грошового зобов'язання згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Щодо доводів позивача про відсутність у відповідача законних підстав на проведення камеральної перевірки на підставі п. 200.10 ст. 200 ПК України та у порядку ст. 76 цього Кодексу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім НБУ) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту вимог п.76.1 ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведені положення ПК України, суд вважає за необхідне зазначити, що при проведенні камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість контролюючий орган має керуватись загальними нормами, що регулюють порядок проведення камеральних перевірок.

Пунктом 200.10 ПКУ передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України. ( п. 200.11. ст. 200 цього Кодексу).

При цьому, пунктом " а" пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку.

Отже, вказаними приписами регламентовано право платника без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, вчиняти певні дії, при цьому, податковому органу надано право перевіряти суми від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування у загальновстановленому порядку.

Проте, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Оскільки обсяг доходу позивача за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень, тому відповідач підпадає під дію мораторію на проведення перевірок у 2015-2016 роках та зобов'язує його дотриматись вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", а саме: одержати дозвіл на проведення перевірки Кабінету Міністрів України, заявку суб'єкта господарювання щодо його перевірки, рішення суду або рішення прийняте в межах кримінального провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що дії ДПІ у м. Херсоні, пов'язані з проведенням камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2015 року (вх.№ від 20.04.2015), за результатами якої складено акт від 19.05.2015 №302/21-03-15-01/35469414, є неправомірними та не відповідають чинному законодавству.

При цьому, суд вказує, що представником відповідача в судовому засіданні не спростовано належними доказами висновок ДФС України у листі від 06.05.2015 р. №16102/7/99-99-15-02-02-17 щодо розповсюдження на камеральну перевірку мораторію щодо проведення перевірок, встановлених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року" №71-VIII.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення від 05.06.2015 року №, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод".

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2-14, 71, 94, 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальній сумі 14883,00 грн., в тому числі за основним платежем у сумі 9922,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 4961,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Херсонський ливарний завод" (ідентифікаційний код 35469414) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 жовтня 2015 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8.3.3