Справа № 814/1113/13-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Коротких О.А., Маринченка В.Л., -
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора» (далі - ТОВ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 червня 2015 року у справі за позовом ТОВ до Державної архітектурно-будівельної інспекції України(далі - ДАБІ) про визнання рішення протиправним та його скасування,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 9 червня 2015 року залишив без змін постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року, якою цей суд відмовив у задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ТОВ подало заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок), що, на думку заявника, підтверджується постановами Вищого господарського суду України від 15 жовтня і 5 листопада 2013 року у справах №№ 915/391/13-г, 915/392/13-г та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2013 року у справі № К/800/9547/13.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Як убачається зі змісту заяви та тексту оскарженого рішення, суд касаційної інстанції потрактував положення містобудівного законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил, і дійшов висновку, що притягнення генпідрядника ТОВ «Строй К» до відповідальності за порушення, виявлені на об'єкті, виключає прийняття рішення про прийняття об'єкта в експлуатацію. З урахуванням необхідності перезатвердження проектної документації через виділення черг будівництва та пускових комплексів, визначених у завданні на проектування, відсутності доказів щодо підтвердження проектантом відповідності пускового комплексу вимогам безпечної експлуатації та його забезпечення спорудами санітарно-побутового призначення, відсутності кількості черг будівництва об'єкта, суд погодився з рішенням про відмову у видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

У рішеннях, наданих для порівняння, суд касаційної інстанції дійшов висновків про таке.

У постанові від 15 жовтня 2013 року (справа № 915/391/13-г) Вищий господарський суд України не застосував одних і тих самих норм матеріального права, які регулюють відносини в сфері містобудівної діяльності, а закрив провадження у справі у зв'язку з порушенням встановленої законом юрисдикції господарських судів.

У постанові того самого суду від 5 листопада 2013 року (справа № 915/391/13-г), правові висновки формувалися на фактичних обставинах справи про спір щодо законності рішення ДАБІ про накладення штрафу за порушення в сфері містобудівної діяльності, а також доводів ДАБІ про закриття провадження у справі через її непідвідомчість судам господарської юрисдикції.

У рішенні Вищого адміністративного суду від 13 червня 2013 року правовий висновок ґрунтувався на обставинах спору про відмову реєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації та спонукання ДАБІ до такої реєстрації. Фактичними підставами для застосування норм матеріального права, що регулюють відносини в сфері містобудівної діяльності, стали обставини про відповідність/невідповідність нормативно встановленому порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків <...> I та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, а також про документальне підтвердження/непідтвердження права власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт.

З наведеного випливає, що рішення суду касаційної інстанції, додані на обґрунтування заяви, ухвалені за інших фактичних обставин, а тому не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і у зв'язку з цим унеможливлюють відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання рішення протиправним та його скасування для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 червня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.А. Коротких

В.Л. Маринченко