Справа № 808/7335/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2015 рокусправа № 808/7335/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року

у справі № 808/7335/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся у Запорізький окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 червня 2014 року № 8279-17.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі клопотання, судом апеляційної інстанції допущено правонаступництво сторони відповідача ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області правонаступником ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області наполягає на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у судовому засіданні, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору оренди від 30 вересня 2005 року, зареєстрованого Новоданилівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 01 лютого 2006 року № 94, укладеного на підставі рішення Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 29 травня 2005 року № 10, ОСОБА_2 орендував земельну ділянку загальною площею 6014,0 кв. м., річна орендна плата встановлена в розмірі 1503,50 грн.

15 липня 2008 року, до договору оренди від 30 вересня 2005 року №94, укладено додаткову угоду №135, якою встановлено розмір орендної плати 3 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 0,3153 грн. за га - 1896,20 грн. на рік, з урахування індексів інфляції.

На підставі інформації Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області щодо ОСОБА_2 податковим органом, відповідно до змін до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, здійснено перерахунок грошової оцінки землі, у звязку з чим винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 27 червня 2014 року № 8279-17 на суму 25513,19 грн.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, землекористувачі - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

При цьому, підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строках та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Отже, з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Виходячи з принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України перед нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений у підпункті 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний суд України у постанові від 02 грудня 2014 року, яка відповідно до вимог статті 244-2 КАС України є обовязковою для застосування в межах спірних відносин.

Між тим судом встановлено, що відповідно до договорі купівлі-продажу від 27 червня 2006 року №2539 та №2542 ОСОБА_2 придбано у Коопзаготпром Оріхівського районного споживчого товариства нежитлові будівлі (гараж та котельні), що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, вул. Привокзальна, 50 «д» та «л», розташованих на земельках загальною площею 6014 кв. м.

Отже, позивачем придбано у власність будівлі загальною площею 6014 кв. м., яка співпадає з сукупною площею орендованих земельних ділянок, розташованих за адресою м. Оріхів, вул. Привокзальна, №50 «д» та «л», що підтверджується довідкою від 20 жовтня 2014 року №349/01.18, рішенням від 29 вересня 2005 року №10 та пунктом 9 договору оренди від 30 вересня 2005 року №94.

Відповідно до даних витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 03 листопада 2014 року №4156/01-04-0 нормативно-грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки, що розташована в м. Оріхів, по вул. Привокзальній, 50 «д» станом на 22 жовтня 2014 року становить 56,56 грн.

Згідно з даними витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 03 листопада 2014 року №4156/01-04-0/1 нормативно-грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки станом на 22 жовтня 2014 року становить 36,76 грн.

При цьому, відповідно до відповіді відділу Держземагенства у ОСОБА_1 районі Запорізької області від 13 листопада 2014 року №2284/01-05/О в разі використання земельних ділянок в м. Оріхів, вул. Привокзальна, 50, для комерційних цілей нормативно-грошова оцінка одного метра квадратної землі станом на 01 січня 2014 року буде становити 141,41 грн.

Разом з тим, з наданої інформації про перелік орендарів по Новоданилівській сільській раді Оріхівського району Запорізької області станом на 01 липня 2014 року убачається, що позивач орендує земельну ділянку за адресою м. Оріхів, вул. Привокзальна, 50. Однак, на вказаній земельній ділянці розташоване нерухоме майно майнового комплексу, що придбано у власність ОСОБА_3 на підставі договору від 28 серпня 2014 року №1575. Також, матеріали справи не містять доказів використання позивачем земельних ділянок для комерційних цілей.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що податковим органом при розрахунку орендної плати за землю використано нормативно-грошову оцінку одного квадратного метра іншої земельної ділянки, ніж та, яка встановлена для земельних ділянок ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим