Справа № 808/1525/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокусправа № 808/1525/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року по справі №808/1525/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року задоволено позов фізичної особи-підприємеця ОСОБА_2 та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.11.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 177 221 грн., з яких за основним платежем на суму 141 776,8 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 35 444,2 грн.

Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про те, спірна сума грошового зобов'язання визначена з огляду на позицію контролюючого органу щодо невиконання позивачем обов'язку зареєструватися платником ПДВ, у зв'язку з перевищенням загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, яка встановлена п.181.1 ст.181 ПК України. Суд першої інстанції вказав на те, що податковою службою невірно застосовано положення п.181.1 ст.181 ПК України, яким передбачено, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню (300000грн.), визначається без урахування податку на додану вартість. З огляду на вказаному норму права, суд зазначив те, що у спірному випадку податкова служба була зобов'язання вирахувати суми ПДВ, які сплачені позивачем у вартості придбаного ним товару, що в подальшому був реалізований та від реалізації якого позивач отримав виручку, яку враховано ДПІ при визначені загальної суми від здійснення операцій з постачання.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Приморська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обгрунтована доводами та висновками, які викладено в акті перевірки, що став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів

апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що повноважними особами Приморської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.08.2014 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2011 по 31.08.2014 року, за результатами якої складено акт №360/08-17-17/НОМЕР_1 від 10.10.2014.

В акті перевірки зроблено висновки про порушення підприємцем, зокрема, вимог п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 "а" ст. 186, п. 187.1 ст. 187,п. 10 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем занижено податок на додану вартість на суму 141 776, 80 грн.

З огляду на акт перевірки, такі висновки ОДПІ обґрунтовані наступним.

Проведеною перевіркою встановлено, що в березні 2011 року за останні 12 календарних місяців ФОП ОСОБА_2, яка не є платником ПДВ, досягнуто загальну суму 307771,24грн. від здійснення операцій з постачання товарів (стор.38 Акту).

Посилаючись на п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183 ПК України, податкова служба вказує на обов'язок ФОП ОСОБА_2 зареєструватися платником податку на додану вартість не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 ПК України. У спірному випадку, враховуючи те, що перевищення встановленої граничної суми від здійснення операцій з постачання товарів відбулося у березні 2011 року, ФОП ОСОБА_2 була зобов'язана подати заяву про реєстрацію платником ПДВ до 10.04.2011р.

Вказаний обов'язок ФОП ОСОБА_2 дотримано не було, у зв'язку з чим податковою службою зроблено висновок про те, що з 10.04.2011р. ФОП ОСОБА_2 несе відповідальність за не нарахування та не сплату ПДВ на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_2, за перевірений період, не нараховано податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 141776, 80 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 177 221 грн., з яких за основним платежем на суму 141 776,8 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 35 444,2 грн. Структуру донарахованих сум грошового зобов'язання наведено в розрахунку (т.3 а.с.238-240).

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, але з інших підстав.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України, в редакції, яка діяла на час проведення перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 грн. (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Отже, вказаною нормою права визначено підстави за наявності яких у особи виникає обов'язок зареєструватися платником податку на додану вартість. Такою підставою є перевищення загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню (300000грн.), визначається без урахування податку на додану вартість. З огляду на вказаному норму права, суд зазначив те, що у спірному випадку податкова служба була зобов'язання вирахувати суми ПДВ, які сплачені позивачем у вартості придбаного ним товару, що в подальшому був реалізований та від реалізації якого позивач отримав виручку, яку враховано ДПІ при визначені загальної суми від здійснення операцій з постачання.

З такою позицією суду першої інстанції не можливо погодитися, оскільки п. 181.1 ст. 181 ПК України вказує на те, що при визначенні граничної суми врахуванню підлягає загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, а не суми (без урахування ПДВ), які сплачені при придбанні товарів/послуг.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено вище, з огляду на положення п.181.1 ст.181 ПК України, підставами за наявності яких у особи виникає обов'язок зареєструватися платником податку на додану вартість є по-перше: перевищення загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість); по-друге: таке перевищення повинно мати місце протягом останніх 12 календарних місяців.

В акті перевірки ДПІ вказує на те, що перевищення граничної суми мало місце в березні 2011 року (стор.38 Акту), в той же час, при розрахунку загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, ДПІ взято до уваги період з січня 2010 року (включно). Таким чином, до загального розрахунку увійшли суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг за період, який виходить за межі останніх 12 календарних місяців. Останні 12 календарних місяців, враховуючи позицію ДПІ про перевищення граничної суми в березні 2011 року, охоплюють період - березень, лютий січень 2011 року, грудень, листопад, жовтень, вересень, серпень, липень, червень, травень, квітень 2010 року. Перевіркою арифметичного розрахунку, який наведено в таблиці (стор.37 Акту) встановлено, що при визначені перевищення граничної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, податковою службою прийнято до уваги періоди з лютого 2010 року по березень 2011 року (включно). Таким чином, розрахунок суми перевищення є необгрунтований, оскільки виходить за межі останніх 12 календарних місяців.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, представником відповідача надано розрахунок перевищення граничної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, який не відповідає тим розрахункам, які наведено в акті перевірки, що у свою чергу став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення (т.3 а.с.236-237). У вказаному розрахунку зазначено, що граничну суму ФОП ОСОБА_2 перевищено в лютому 2011 року. При цьому, в розрахунку прийнято до уваги рух коштів на банківському рахунку, зокрема, у період березень-грудень 2010 року, які не зазначені в акті перевірки (стор.37 Акту). Жодних доказів того, що зазначені в наведеному розрахунку суми надійшли на рахунок ФОП ОСОБА_2 як суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, суду надано не було, а їх природа (походження) в акті перевірки не відображена.

При цьому, слід зазначити те, що період лютий-грудень 2010 року взагалі не міг бути охоплений перевіркою, оскільки виходить за її межі, так як перевірку було проведено за період з 01.01.2011р. по 31.08.2014р. Крім цього, в акті перевірки не зазначені обставини, які б свідчили про те, що усі кошти, які надходили на банківський рахунок позивача, кошти, надходження яких підтверджено реєстраторами розрахункових операцій, надішли саме як суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню.

Таким чином, встановлені обставини справи не дозволяють дійти висновку про те, що ФОП ОСОБА_2 за останні 12 календарних місяців перевищено граничну суму від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, що б було безумовною підставою для реєстрації позивача платником податку на додану вартість.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення та недоведеністю відповідачем правових підстав для його прийняття.

Враховуючи те, що судом першої інстанції по суті правильно вирішено справу, суд апеляційної інстанції вважає можливим апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року по справі №808/1525/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 29.10.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська