Справа № 2а-7866/12/2670
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2015 року 12:38 № 2а-7866/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Левченко І.С.,

за участю сторін:

представника позивача - Падалки К.В.,

представника відповідача - Михайлюк-Філімонової Є.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Київський ремонтно-механічний завод» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі м. Києва від 23.11.2011 р. №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач як контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення невірно визначив суму грошового зобов'язання, безпідставно збільшив його та прийняв податкове повідомлення-рішення, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.08.2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Направлячи дану справу на новий розгляд, ВАС України вказав, що під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Представник позивача під час нового розгляду справи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов висновків про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем 07 листопада 2011 року проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 07 листопада 2011 року №12369/15-1-01412710, відповідно до висновків якого, перевіркою встановлено завищення позивачем від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року у розмірі 468302,00 грн., чим порушено п. 150.1 ст. 150, п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

Акт перевірки позивачем оскаржено в адміністративному порядку шляхом направлення відповідачу заперечень №102/Оф від 16 листопада 2011 року, за результатами розгляду яких відповідачем надано відповідь від 22 листопада 2011 року № 35187/10/15-129 про залишення висновків акту перевірки без змін.

На підставі акту перевірки, 25 листопада 2011 року відповідачем складено оскаржуване рішення, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 468302,00 грн.

Вказане рішення позивачем оскаржено в адміністративному порядку шляхом направлення до Державної податкової адміністрації у місті Києві скарги № 126/Оф від 09 грудня 2011 року, за результатами розгляду якої ДПА у місті Києві прийнято рішення від 13 лютого 2012 року № 396/10/12-114 про залишення оскаржуваного рішення без змін, а скарги - без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням ДПА у місті Києві, 22 лютого 2012 року позивач подав скаргу № 26/Оф до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої ДПС України прийнято рішення від 23 квітня 2012 року № 7090/6/10-2415 про залишення оскаржуваного рішення без змін, а скарги - без задоволення.

Суд погоджується з викладеними в акті перевірки висновками відповідача щодо завищення позивачем від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток та правомірністю складання відповідачем оскаржуваного рішення, виходячи з наступних обставин та аналізу наявних у матеріалах справи документів.

Так, згідно з абзацами 1, 2 п. 75.1, підпунктом 75.1.1 ст. 75, ст. 76 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст. 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Як зазначив позивач, розрахунок об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 р. здійснювався ПАТ «Київський ремонтно-механічний завод» відповідно до норм Закону, згідно з п.6.1 ст. 6 якого, якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Відповідно до п.22.4 ст. 22 Прикінцевих положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується 20 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року.

У 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

З урахуванням зазначених вимог, ПАТ «Київський ремонтно-механічний завод» включило до складу валових витрат І кварталу 2011 р. суму від'ємного значення об'єкту оподаткування за результатами минулих років та врахувало таку суму при розрахунку об'єкта оподаткування за підсумками І кварталу 2011 року.

Так, в декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 р. в рядку 08 «Об'єкт оподаткування позитивний (+) від'ємний (-) (±03- (±06) -07)» ПАТ «Київський ремонтно-механічний завод» відображено суму - 637689,00 грн.

При цьому, при розрахунку даної суми відповідно до ст. 3 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» валові доходи І кварталу були зменшені на суму амортизаційних відрахувань та суму валових витрат цього періоду.

В акті перевірки зазначено, що в порушення п. 150.1 ст. 150, п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, позивачем завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року у розмірі 468302,00 грн.

Згідно з п. 150.1 ст. 150 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Відповідно до п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, п. 150.1 ст. 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Пунктом 3 розділу 4 Податкового кодексу України «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Тобто, при розрахунку об'єкта оподаткування за ІІ квартал 2011 року до складу витрат включається від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктом господарювання за наслідками І кварталу 2011 року.

Наведене в сукупності свідчить, що від'ємне значення об'єкта оподаткування платника податку за підсумками І кварталу 2011 р. підлягає включенню до витрат ІІ кварталу 2011 р.

Суд звертає увагу, що витрати, що не враховуються при визначенні оподаткування прибутку, зазначені у статті 139 ПК України та цей перелік є вичерпним.

Відповідно до наказу ДПА України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств» №114 від 28.02.2011 р. (чинний на момент складання декларації за ІІ квартал 2011 р.) в рядку 06.6 податкової декларації відображається від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 р.

Враховуючи зазначене, до рядка 06.6 податкової декларації за ІІ квартал 2011 р. повинно включатись від'ємне значення об'єкта оподаткування, відображене в рядку 08 декларації за І квартал 2011 року.

За таких обставин, при відображенні даних в декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 р. ПАТ «Київський ремонтно-механічний завод» діяло з дотриманням вимог Податкового кодексу України і Наказів ДПА України та правомірно включило до складу витрат ІІ кварталу 2011 р. від'ємне значення об'єкту оподаткування за підсумками І кварталу 2011 р.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що, податкове повідомлення-рішення від 23.11.2011 р. № підлягає скасуванню як протиправне.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень покладений на нього обов'язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не виконав.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі м. Києва від 23.11.2011 р. №.

Судові витрати у розмірі 2146,00 грн. присудити на користь публічного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений 28.10.2015 р.

Суддя Є.В. Аблов