Справа № 2-а-347/10
Суддя: Цвітайло П. В.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Котелевський районний суд Полтавської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Котельва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 районний відділ земельних ресурсів, ОСОБА_3 районний відділ Полтавської регіональної філії Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», про визнання недійсним рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області та державного акту про право приватної власності на землю;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів ОСОБА_2, виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, про визнання недійсним рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області та державного акту про право приватної власності на землю, обґрунтовуючи позов тим, що він відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав в спадщину житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: сел. Котельва, вул. Комсомольська, 8 (старий № 6), але земельна ділянка під житловий будинок з господарськими будівлями відповідно до рішення ОСОБА_3 селищної ради приватизована іншим громадянином ОСОБА_2, який і отримав на цю земельну ділянку державний акт. В результаті чого він позбавлений можливості користуватися своїм житловим будинком з господарськими будівлями. Просить суд, визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області та державний акт про право приватної власності на землю.

У відкрите судове засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не зявилися їх інтереси в суді представляли представники.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 07 травня 2010 року (а.с. 9) підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі та пояснила суду, що ОСОБА_3 селищна рада в порушення діючих на той час вимог законодавства винесла рішення, яким дозволила ОСОБА_2, приватизувати земельну ділянку під житловим будинком, який належить громадянину ОСОБА_1 та отримати державний акт на право приватної власності на землю. Зазначивши, що вище вказані документи підлягають скасуванню. Просить стягти з ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу.

Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 07 травня 2010 року (а.с. 9) підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі та пояснила суду, що строк позовної давності позивачем рахує не порушеним, оскільки він звернувся в суд після того, як дізнався про порушення свого права.

Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 30 серпня 2009 року (а.с. 47) підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі та пояснила суду, що необхідно поступити у вирішенні даного питання по справедливості, оскільки будинок не може існувати в підвішеному стані.

Представник відповідача ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 21 листопада 2009 року (а.с. 46) в ході судового засідання позовні вимоги позивача не визнала взагалі, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на її думку рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області про надання дозволу ОСОБА_2, є законним і на законній підставі він отримав державний акт на право приватної власності на землю, а також просить застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_8, яка діє на підставі довіреності від 21 липня 2010 року (а.с. 132) в ході судового засідання позовні вимоги позивача не визнала взагалі, просить суд відмовити і в більшості висловлювала свої субєктивні міркування з приводу спору.

Представник відповідача Виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області та ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності № 10 від 31 грудня 2009 року (а.с. 112), в судовому засіданні пояснив суду, що позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірним рішення, яким надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки за адресою: сел. Котельва, вул. Комсомольська, 8, на якій знаходиться житловий будинок визнає, а також підтримав вимогу щодо застосування строку позовної давності.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державного комітету України із земельних ресурсів та ОСОБА_3 районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які діють на підставі довіреностей (а.с. 170,171) зазначили, що в матеріалах щодо площі, які вказані в державному акті є суперечності, а в цілому державний акт на землю відповідає вимогам інструкції.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 районного відділу Полтавської регіональної філії Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 120, 155).

Суд, системно дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення сторін, думку третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

При системному аналізі адміністративного позову, пояснень представників сторін, зокрема того, що позивач звертався до суд в 2009 році в порядку цивільного судочинства, а справа була закрита на підставі Ухвали Котелевського районного суду від 11 травня 2010 року, оскільки справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства, зміст ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України дає суду підставу визнати причину пропущення строку звернення до суду поважною і адміністративну справу розглянути і вирішити в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім цього, виходячи із загальних норм початку перебігу позовної давності, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а позивач довідався коли почав розпоряджатися своїм нерухомим майном.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно отримав спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку, сараю, літньої кухні, огорожі, які знаходяться за адресою: сел. Котельва, вул. Комсомольська, 8 (старий № 6) підтверджується свідоцтвом на право на спадщину за заповітом від 23 лютого 1991 року посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в БТІ за реєстровим № 574 від 25 лютого 1991 року (а.с. 10, 74), те що ОСОБА_1, є власником вище зазначеного домогосподарства підтверджується також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленим 24 червня 2010 року Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор (а.с. 113-116).

Згідно з фотокопією довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області № 2683 від 18 вересня 2009 року, будинок за адресою: сел. Котельва, вул. Комсомольська, 10 (старий № 8) значиться за ОСОБА_1 (а.с. 44).

Вище вказані факти ніким із сторін не заперечуються.

Відповідно до рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області за № 14 від 28 січня 1994 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на приватизацію трьох земельних ділянок в сел. Котельва по вулиці Жовтневій, 292, вулиці Комсомольській та вулиці Чкалова (а.с. 57).

На підставі вище вказаного рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області за № 14 від 28 січня 1994 року, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001054 від 17 лютого 1998 року на три земельні ділянки розташовані в сел. Котельва по вулиці Жовтневій, 292, вулиці Комсомольській, 8 та вулиці Чкалова (а.с. 14-15).

Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Земельний кодекс України (в ред.1990 року), Декрет Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок № 15 від 26.12.1992 року.

Виходячи із змісту ст. 6 Земельного кодексу України (в ред.1990 року) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 30 Земельного кодексу України (в ред.1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України (в ред. 2003 року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором.

Системний аналізі матеріалів адміністративної справи та вище зазначених Земельного кодексу України (в ред.1990 року) та нормативно-правових актів, дає суду підставу вважати, що рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області за № 14 від 28 січня 1994 року, було видано органом місцевого самоврядування, а саме виконкомом ОСОБА_3 селищної ради з порушенням діючого на той час земельного законодавства і підлягає скасуванню, а також і виданий на імя ОСОБА_2, державний акт на три земельні ділянки одна з яких є спірною, також підлягає скасуванню і приведенню у відповідність до вимог земельного законодавства України.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не є та особа, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, оскільки відповідно до вимог ст. 50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. ОСОБА_2 до субєкта владних повноважень взагалі не відноситься, а являється інвалідом першої групи, що підтверджується фотокопією довідки МСЕК (а.с. 169), і не може відповідати за вище вказаним адміністративним позовом взагалі, тому і вимога представника позивача про стягнення з ОСОБА_2, судових витрат є безпідставною і задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене вище суд вважає, що відповідач виконавчого комітет ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, ОСОБА_3 селищна рада Полтавської області не довили правомірності свого рішення щодо надання дозволу ОСОБА_2, на приватизацію земельної ділянки розташованої в сел. Котельва по вул. Комсомольській, що є їх основним обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.ст. 11, 71 КАС України.

Підсумовуючи все вище викладене в сукупності суд, вважає, що рішення виконкому ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області за № 14 від 28 січня 1994 року в частині надання дозволу ОСОБА_2, на приватизацію земельної ділянки в сел. Котельна по вул. Комсомольській та Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001054 від 17 лютого 1998 року, є протиправними та підлягають скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 за адміністративним позовом до ОСОБА_2, Виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, про визнання недійсним рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області та державного акту про право приватної власності на землю частково, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, розсудливості, верховенства права та законності відповідно до вимог ст.ст. 2,7 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та вирішити питання щодо зобовязання ОСОБА_3 селищної ради та її виконавчого комітету провести виділення земельної ділянки розташованої в сел. Котельва по вул. Комсомольській, 10, у відповідності з вимогами законодавства України.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Відповідно до вимог ст. 90 КАС України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрати, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи, мінімальний розмір заробітної плати на 01.12.2010 року становить 922 гривні згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», 40% становить 368 гривень 80 копійок. По розгляду даної адміністративної справи проводилося 5 судових засідань з загальною кількістю в 4 години, компенсація становить 1475 гривень 20 копійок, які необхідно стягти з відповідача на користь позивача (а.с. 133-140).

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 15, 71, 74, 90, 94, 159, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 6, 30 Земельного кодексу України (в ред.1990 року), Декретом Кабінету Міністрів України, ст.ст. 5, 377 Цивільного кодексу України (в ред. 2003 року), суд;-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, про визнання недійсним рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області та державного акту про право приватної власності на землю, задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог позивача за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити, а позовні вимоги до Виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області, про визнання недійсним рішення ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області та державного акту про право приватної власності на землю, задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області за № 14 від 28 січня 1994 року, про приватизацію земельних ділянок громадян ОСОБА_3 селищної ради, в частині надання земельної ділянки в сел. Котельва по вул. Комсомольській Прядко Михайлу Костянтиновичу.

Визнати протиправними та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001054 від 17 лютого 1998 року.

Зобовязати ОСОБА_3 селищну раду Полтавської області та її виконавчий комітет провести виділення земельної ділянки розташованої в сел. Котельва по вул. Комсомольській, 10, у відповідності з вимогами законодавства України.

В решті позовних вимог позивачу ОСОБА_1 відмовити.

Стягти з ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп., та компенсацію за правову допомогу в розмірі 1475 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подання в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі апеляційної скарги, з одночасним поданням її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: