Справа № 2а-2967/10/2270
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 р. Справа № 27561/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Ліщинського А.М. , Носа С.П.

при секретарі судового засідання Балко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу судді Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.04.2010р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною і спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою судді окружного суду від 20.04.2010р. відмовлено в порядку п.1 ч.1 ст.109 КАС України у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи /СПД/ ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною і спонукання до вчинення певних дій, оскільки таку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.2-3).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач СПД ОСОБА_1, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та винести нову ухвалу, якою відкрити провадження в адміністративній справі, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження в адміністративній справі (а.с.9-11).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у розглядуваних відносинах відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація виконує управлінські функції в галузі земельних відносинах, а договір оренди земельної ділянки слід розглядати як адміністративний договір, через що виниклий спір належить до публічно-правових.

Окрім цього, при розгляді наведеної справи необхідно враховувати положення рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі № 1-6/2010.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали слідує, що відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя окружного суду виходив з того, що предметом спору у даній справі є право користування (оренди) земельної ділянки водного фонду площею 6,11 га за межами населеного пункту с.Климашівка Пашковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької обл., позовні вимоги стосуються визнання і захисту такого права, через що спір між сторонами є спором про право, тобто, цивільно-правовим, а не публічно-правовим, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Між тим, з наведеними висновками оскаржуваної ухвали погодитися не можна, з наступних підстав.

Із змісту заявленого позову убачається, що позивач СПД ОСОБА_1 просить визнати бездіяльність відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для укладення договору оренди, прийняття розпорядження щодо передачі йому в оренду земельної ділянки водного фонду, укладання договору оренди на новий строк неправомірними; зобовязати останнього поновити договір оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах (а.с.4-5).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після його звернення із заявою про продовження договору оренди відповідачем було необґрунтовано відмовлено в погодженні технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право оренди на земельну ділянку водного фонду; також після закінчення строку договору оренди відповідач не надсилав листів про припинення відносин оренди земельної ділянки, хоча земельна ділянка продовжує використовуватися позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз заявленого позову свідчить, що СПД ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність районної державної адміністрації в сфері земельних відносин, яка фактично полягає у відмові в затвердженні технічної документації і подальшого оформлення права користування (оренди) позивача на земельну ділянку, при цьому попередній договір оренди припинив свою дію.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі № 1-6/2010 положення пунктів «а», «б», «в», «г»ст.12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності»слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів розглядає заявлені позивачем вимоги в нерозривній сукупності, оскільки після закінчення строку договору оренди, позивач намагається фактично продовжити відносини оренди земельної ділянки і укласти договір оренди на користування землею на новий строк.

При цьому чітке відмежування публічно-правових і приватноправових відносин в наведеному спорі можливе лише під час судового розгляду із дослідженням всіх доказів по справі, зокрема, зясування належності відповідача до рівноправних субєктів земельних відносин, дії якого спрямовані на розпорядження землею чи встановлення наявності відносин підпорядкованості одних учасників земельних відносин іншому (районні державній адміністрації), що має місце під час здійснення відповідачем владних управлінських функцій.

За наведених обставин суддя окружного суду прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у розглядуваній справі через цивільно-правовий характер заявленого позову.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу судді Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.04.2010р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 2а-2967/10/2270 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючого судді Шавель Р.М.

Суддів Ліщинський А.М. , Нос С.П.

< Текст >