Справа № 804/16282/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р. справа № 804/16282/14

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопроммаш» до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2014 р. -

в с т а н о в и в :

03 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопроммаш» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 05.09.2014 р. про збільшення грошових зобовязань з податку на додану вартість на суму 19 516, 13 грн., в тому числі за основним платежем на 13 010, 75 грн., за штрафними санкціями на 6 505, 38 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про відсутність у відповідача підстав для проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Нікопроммаш», передбачених пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, оскільки до таких підстав належить виявлення за наслідками перевірок інших платників податків фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства; проведення ж позапланових перевірок платників податків за результатами зустрічних звірок по контрагентам законодавством не передбачено. Крім того, позивач вважає безпідставним складання податковим органом акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Фаворит Запчастини» за серпень 2013 року, оскільки у разі неможливості проведення звірки, податковим органом повинна складатись відповідна довідка. Висновки податкового органу про непідтвердження господарських відносин ПП «Фаворит Запчастини» з платниками податків за серпень 2013 року, зроблені в акті зустрічної звірки та відображені в акті документальної перевірки ТОВ «Нікопроммаш», позивач також вважає необґрунтованими тому, що дії податкового органу, що проводив зустрічну звірку визнано протиправними рішенням суду з відновленням показників податкової звітності, відкоригованих податковим органом за результатами зустрічної звірки. Крім того, позивач стверджує, що висновки, викладені в акті позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Нікопроммаш», зроблені відповідачем без надання належної оцінки первинним документами бухгалтерського та податкового обліку, що були надані позивачем до перевірки, та без проведення аналізу господарської діяльності контрагентів. Також, висновки податкового органу, зазначені в акті перевірки № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р., суперечать положенням ст.ст. 204, 215 ЦК України, якими закріплено принцип презумпції правомірності правочинів, оскільки нікчемність правочинів позивача з його контрагентами відповідачем з посиланням на встановлені юридичні факти, які б прямо вказували на їх недійсність, не доведена. Крім того, висновки відповідача суперечать принципу індивідуальної відповідальності платника податків, який не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства з боку його контрагентів. Посилаючись на зазначені доводи, позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № НОМЕР_1 від 05.09.2014 р. про збільшення грошових зобовязань з податку на додану вартість на суму 19 516, 13 грн., в тому числі, за основним платежем на 13 010, 75 грн., за штрафними санкціями на 6 505, 38грн. (а.с. 3-17).

Представником відповідача за довіреністю ОСОБА_1 04.12.2014 року надані заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що позапланову перевірку діяльності позивача по взаємовідносинам з ТОВ «Фаворит Запчастини» з податку на додану вартість за серпень 2013 року призначено у звязку з ненаданням платником податків на запит відповідача всіх первинних документів на підтвердження зазначених правовідносин. Проведеною перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме, встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання, а також порушення ст. 185, ст. 188, ст. 198, ст. 201 ПК України, в результаті чого знижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 13 010,75 грн. Зазначені висновки податкового органу, на думку представника відповідача, підтверджуються актом від 30.10.2013 № 215/22-04/36574516 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Фаворит Запчастини» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2013 року». Посилаючись на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 59-63).

В судове засідання 09.07.2015 року представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, не зявився, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, додаткових документів в обґрунтування своїх заперечень не надав.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 надав додаткові письмові пояснення та докази на їх підтвердження, які судом долучено до матеріалів справи. Клопотань про витребування судом інших доказів, допит свідків чи проведення судових експертиз по справі не заявив, проти розгляду справи за наявними у ній доказами не заперечував.

За викладених обставин, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Нікопроммаш» перебуває на податковому обліку в Нікопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків, в тому числі, податку на додану вартість (а.с. 18, 39).

До основних видів діяльності даного підприємства належить ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування, установлення та монтаж машин і устаткування, оброблення металів та нанесення покриття на метали, ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування (а.с. 40).

Нікопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на адресу позивача направлено запит від 21.01.2014 року № 1395/10/04-07-22-02-14-1 про надання документів та письмових пояснень по взаємовідносинам з ПП «Фаворит Запчастини» за серпень 2013 року (а.с. 76-77).

Листом за вих. № 8 від 05.02.2014 року позивач надав завірені копії документів, що підтверджують взаємовідносини з ПП «Фаворит Запчастини» за серпень 2013 р. (а.с. 78).

17.07.2014 року податковим органом винесено наказ № 1012 про проведення перевірки з направленням на адресу позивача повідомлення № 377/22-01 від 17.07.2014 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ПП «Фаворит Запчастини» з податку на додану вартість за серпень 2013 року. Підставою для винесення вказаного наказу зазначено надання ТОВ «Нікопроммаш» на запит податкового органу від 21.01.2014 року документів не в повному обсязі (а.с. 74-75).

На підставі зазначеного наказу, в період з 17.07.2014 по 23.07.2014 року посадовими особами Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Нікопроммаш» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ПП «Фаворит Запчастини» з податку на додану вартість за серпень 2013 року у періодах їх фактичного здійснення, за результатами якої складено акт № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р. (а.с. 18-28)

Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Нікопроммаш» ст. 185, ст. 188, ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податку на додану вартість за серпень 2013 року на суму 13 010, 75 грн.

Не погодившись з висновками зазначеного акту, позивачем подані заперечення на акт перевірки від 28.08.2014 р. за вих. № 35 (а.с. 29-33).

Листом від 04.09.2014 р. за вих. № 17254/10/04-07-22-01 податковим органом повідомлено позивача про відмову у задоволенні заперечень (а.с. 34-35).

Враховуючи висновки акту перевірки, Нікопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2014 р. про збільшення позивачу грошових зобовязань з податку на додану вартість на суму 19 516, 13 грн., в тому числі за основним платежем на 13 010, 75 грн., за штрафними санкціями на 6 505, 38 грн. (ас. 36).

Не погодившись з вищевказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суд із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Нікопроммаш» та ПП «Фаворит Запчастини» було укладено договір № 48/13 від 01.07.2013 р., згідно якого продавець (ПП «Фаворит Запчастини») зобовязується поставити на адресу покупця (ТОВ «Нікопроммаш») товар (електроматеріали, підшипники, комплектуючі деталі, електроустаткування) загальною вартістю 1 900 000 грн.

Як вбачається з акту перевірки, на підставі наданих до перевірки бухгалтерських та податкових документів податковим органом встановлено, що в серпні 2013 року ТОВ «Нікопроммаш» отримало від ПП «Фаворит Запчастини» матеріали для ремонту електрообладнання на суму 78 064, 51 грн., в тому числі ПДВ на суму 13 010,75 грн. (а.с.23).

В бухгалтерському обліку ТОВ «Нікопроммаш» за серпень 2013 року зазначені операції відображено відповідними записами: ДТ бухгалтерського рахунку 91 «Загальновиробничі витрати» - 65 053,76 грн., ДТ бухгалтерського рахунку 641.5 «Податок на додану вартість» - 13 010,75 грн., КТ бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - 78 064,51 грн.

На підтвердження вказаних господарських операцій до перевірки було надано податкові накладні № 40, № 41 від 02.08.2013 р., видаткові накладні № 201, 202 від 02.08.2013 р., рахунки від 02.08.2013 р. з переліком товару, який поставляється, про що зазначено в акті перевірки (а.с. 23-24).

Копії всіх зазначених вище документів залучені до матеріалів справи.

У справі також наявні копії товарно-транспортних накладних від 02.08.2013 року, виписані автопідприємством ФОП ОСОБА_3 на перевезення вантажу (електротоварів) на замовлення вантажовідправника ПП «Фаворит Запчастини» на адресу вантажоодержувача - ТОВ «Нікопроммаш».

Станом на 01.08.2013 р. за даними бухгалтерського обліку по взаємовідносинам ТОВ «Нікопроммаш» з ПП «Фаворит Запчастини» по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахувалась кредиторська заборгованість на суму 50 133,6 грн.

У серпні 2013 року позивачем отримано матеріали для ремонту електрообладнання на суму 78 064,51 грн., в тому числі ПДВ 13 010,75 грн., оплата не проводилась.

Придбані від ПП «Фаворит Запчастини» матеріали були використані у власній господарській діяльності ТОВ «Нікопроммаш», про що зазначено в акті перевірки (а.с. 25).

Станом на 31.08.2013 р. за даними бухгалтерського обліку по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахувалась кредиторська заборгованість на суму 128 198,11 грн.

В судове засідання позивачем надано договір № 32/14 від 28.03.2014 р. про відступлення права вимоги, предметом якого є вимога на право погашення грошового зобовязання ТОВ «Нікопроммаш» перед ПП «Фаворит Запчастини», що виникло за відпущені на адресу боржника (ТОВ «Нікопроммаш») товари на виконання договору № 48/13 від 01.07.2013 р., правонаступником якого стало ТОВ «ОСОБА_4 України» на суму 180 818, 93 грн.

Крім того, позивачем надано банківські виписки з рахунків ТОВ «Нікопроммаш», якими підтверджено погашення грошового зобовязання перед ТОВ «ОСОБА_4 України» на суму 180 818, 93 грн. згідно договору про відступлення права вимоги у жовтні 2014 року.

Факт використання придбаних у ПП «Фаворит Запчастини» матеріалів у власній господарський діяльності ТОВ «Нікопроммаш» підтверджується договором № 560131097 від 16.05.2013 р. на виконання робіт по ремонту електроустаткування, згідно якого ТОВ «Нікопроммаш» виступило підрядником на виконання ремонтних робіт електроустаткування і його запасних частин на замовлення ПАТ «Інтерпайп НТЗ», а також копіями первинної бухгалтерської документації на виконані за цим договором роботи та поставлені під час проведення ремонтних робіт запасні матеріали, а саме: рахунок № 142 за виконані послуги з ремонту електрообладнання від 30.08.2013 р., податкова накладна за послуги з ремонтних робіт № 21 від 30.08.2013 р., акт здачі-приймання ремонтних робіт за серпень 2013 року, акти на витрачені при ремонті матеріали від 30.08.2013 р., підписані замовником та підрядником.

Факт використання матеріалів, одержаних позивачем на виконання договору поставки товару від ПП «Фаворит Запчастини», не заперечується також і відповідачем в акті перевірки № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р. (а.с. 25).

Суми податку на додану вартість, сплачені у складі вартості товару, отриманого від ПП «Фаворит Запчастини» по вказаних господарських відносинах, ТОВ «Нікопроммаш» віднесено до складу податкового кредиту серпня 2013 року.

Проте, під час проведення перевірки наданим позивачем первинним документам податковим органом не було надано жодної оцінки. Так, акт перевірки № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р. не містить ні оцінки наданих позивачем до перевірки документів, ні аналізу використання придбаних у ПП «Фаворит Запчастини» товарів у власній господарський діяльності згідно договору №560131097 від 16.05.2013 р. з виконання ремонтних робіт електроустаткування і його запасних частини на замовлення АТ «Інтерпайп НТЗ».

Доводи податкового органу про відсутність у позивача сертифікатів походження товарів, отриманих від ПП «Фаворит Запчастини», які містять інформацію щодо ГОСТу, ТУ, марки, типу заводу виробника, як підставу для визнання нікчемними правочинів з поставки товарів за договором № 48/13 від 01.07.2013 р., суд не приймає до уваги, оскільки надання такої технічної документації на товар не передбачено умовами зазначеного договору, а перелік поставлених запчастин міститься у видаткових накладних на товар.

Натомість, висновки акту перевірки № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р. щодо відсутності реального здійснення господарських операцій з ПП «Фаворит Запчастини» за серпень 2013 року на загальну суму ПДВ 13 010,75 грн. обґрунтовані податковим органом виключно посиланням на висновки акту «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Фаворит Запчастини» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2013 року» № 215/22-04/36574516 від 30.10.2013 р. (а.с. 64-72).

Як вбачається з даного акту, зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що ПП «Фаворит Запчастини» до перевірки не надано жодних документів щодо діяльності підприємства за серпень 2013 року, а отже, неможливо співставити дані первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що перевіряється, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ПП «Фаворит Запчастини» із платниками податків за серпень 2013 року, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. На підставі цього, Дніпропетровською ДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до інформаційних баз Міністерства доходів і зборів, в тому числі до підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» внесено зміни (коригування) показників податкової звітності з податку на додану вартість ПП «Фаворит Запчастини» за серпень 2013 року.

Водночас, податковим органом не враховано, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2013 р. по справі № 804/15248/13-а, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 р., визнано протиправними дії Дніпропетровської ДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення до інформаційних баз Міністерства доходів і зборів, в тому числі до підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» змін (коригувань) показників податкової звітності з податку на додану вартість ПП «Фаворит Запчастини» за серпень 2013 року, які відбулися на підставі акту № 215/22-04/36574516 від 30.10.2013 р. про неможливість проведення зустрічної звірки.

Отже, посилання відповідача у акті перевірки позивача на висновки, викладені в акті «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Фаворит Запчастини» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2013 року» № 215/22-04/36574516 від 30.10.2013 р., є безпідставними.

Суд також зазначає, що податкове законодавство не ставить право платника податку на включення сум сплаченого податку до складу податкового кредиту або валових витрат в залежність від господарських, технічних та виробничих можливостей своїх постачальників.

Платник податків (покупець товару, робіт, послуг) не має обов'язку та права здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, і в подальшому не повинен зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит або віднесення витрат до складу валових за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності за можливе допущення порушення законодавства іншими юридичними особами.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. (Булвес проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні ст. 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання особою своїх зобовязань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обовязків постачальником, в той час, коли це залежало від волі одержувача поставки застосування відповідних положень Закону стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обовязків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обовязку зі сплати ПДВ (п. 43, п.69 зазначеного рішення Європейського Суду).

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент порушив податкове законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому дані порушення не можуть бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність - це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно п.п. «а» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування, зокрема, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Абзацом «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Вимоги до первинних документів містяться у ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Податкові накладні, виписані ТОВ «Нікопроммаш» на адресу ПП «Фаворит Запчастини», надані позивачем при проведенні перевірки та відображені у акті перевірки № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р., містять усі передбачені законом реквізити та є підставою для віднесення ТОВ «Нікопроммаш» до складу податкового кредиту серпня 2013 року сум ПДВ, сплачених у складі вартості товарів, отриманих від ПП «Фаворит Запчастини».

Жодних інших обставин для невизнання права ТОВ «Нікопроммаш» на податковий кредит спірного періоду у акті перевірки не наведено, аналізу господарської діяльності між позивачем та його контрагентом у цьому періоді не проведено, оцінки наданим позивачем первинним документам не надано. Натомість, акт про неможливість проведення зустрічної звірки по контрагенту позивача ПП «Фаворит Запчастини», на якому ґрунтуються висновки акту перевірки № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р., скасований в судовому порядку.

Вищевикладені обставини у їх сукупності свідчать про те, що висновки акту перевірки № 2241/220/33125694 від 30.07.2014 р. зроблені відповідачем без урахування первинних бухгалтерських документів, наданих платником податків, мають у своєму обґрунтуванні лише субєктивні припущення податкового органу, тобто, не ґрунтуються на обєктивному та всебічному дослідженні фінансово-господарських операцій, що були предметом перевірки. Відповідно, винесене на підставі зазначених висновків податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.09.2014 р. про збільшення позивачу грошових зобовязань з податку на додану вартість на суму 19 516,13 грн., в тому числі за основним платежем на 13 010, 75 грн., за штрафними санкціями на 6 505, 38 грн., є протиправним, та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопроммаш» задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 05.09.2014 р. про збільшення грошових зобовязань з податку на додану вартість на суму 19 516,13 грн., в тому числі за основним платежем 13 010,75 грн., за штрафними санкціями 6 505, 38 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5