Справа № 802/3842/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

30 жовтня 2015 р. Справа № 802/3842/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 цієї статті визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби врегульовано статтею 181 КАС України, відповідно до якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, учасники виконавчого провадження, яким є позивач, мають право звернутись до адміністративного суду у випадку, якщо законом не встановлено іншого порядку судового оскарження.

Саме такий інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби передбачений статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України. Cторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Крім цього, відповідно до частини 4 статті 82 Закону №606-ХІV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зазначена норма встановлює юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, взявши визначальним критерієм для розмежування юрисдикцій суд, який видав виконавчий документ, та статус учасника виконавчого провадження.

Сторони виконавчого провадження можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист. Також ця норма визначає предметну підсудність справ, заявниками у яких є сторони виконавчого провадження: такі справи підсудні суду, який видав виконавчий документ.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.06.2011 заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.06.2007 по справі за позовом ОСОБА_2, діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задоволено. Зобовязано повернути ОСОБА_1 кошти стягнені з нього на користь ОСОБА_2, діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі 2531,00 грн. матеріальної шкоди, 500,00 грн. витрат за проведення експертизи, 51,00 грн. судового збору.

Тому, враховуючи, що позивач оскаржує бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції щодо виконання ухвали від 23.06.2011 Ленінського районного суду м. Вінниці, яка прийнята в порядку цивільного судочинства, та беручи до уваги статус позивача, який є стягувачем у виконавчому провадженні, такі вимоги підлягають розгляду за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висвітленою у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України 13.12.2010 №3 (в редакції від 12.09.2014) "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби".

У пункті 2 Постанови зазначено, що до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

При цьому роз'яснено, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Враховуюче те, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні виконавчих документів, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження та те, що в даному випадку правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються оскарження бездіяльності державного виконавця щодо виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Вінниці і вони за своєю природою є цивільно-правовими, цей спір не є публічно-правовим в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначене також узгоджується з позицією, викладеною Вищим адміністративним судом в ухвалі від 18.03.2015 (К/800/19132/13).

Наведені обставини виключають можливість розгляду цієї справи Вінницьким окружним адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя./підпис/. ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: