Справа № 2-а-2404/11
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2а-2404/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2011 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі судді Ітріна М.В., при секретарі Андреєвій Ю.В., у порядку письмового провадження в судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправними та нечинними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії і додаткової пенсії як інваліду з вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязання нарахувати та виплатити заборгованість по основній та додатковій пенсіям і в подальшому здійснювати перерахунки та виплачувати ці платежі, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2011 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог вказала, що є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і пенсіонером з приводу інвалідності 2-ої групи у звязку із захворюванням повязаним з наслідками аварії.

Зазначила, що розмір її пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону повинен бути не нижчим ніж вісім мінімальних пенсій за віком, а за ч. 1 ст. 50 Закону їй як інваліду 2-ої групи віднесеної до першої категорії повинна призначатися щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» вказані розміри пенсії зазначені в статтях 50 та 54 Закону зменшені.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. ці зміни визнано неконституційними.

Однак з вказаного часу, незважаючи на неодноразові звернення до відповідача про виплату пенсії відповідно до Закону отримувала її в значно менших сумах, що вважає неправомірним.

За такого, позивач вважає, що за період з січня 2011 р. по червень 2011 р. включно нею недоотримано пенсії у сумі 30 374,38 грн.

Просила визнати протиправними та нечинними дії відповідача щодо відмови у перерахунку основної і додаткової пенсії як інваліду 1 категорії II групи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи і зобовязати його нарахувати та виплатити вказану заборгованість та в подальшому її нараховувати і виплачувати відповідно до вимог Закону.

У судове засідання позивач не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, але надала суду письмове заперечення, в якому зазначено, що заявлені вимоги не визнають та просили в їх задоволенні відмовити посилаючись на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, може застосовуватись виключно для визначення розмірів пенсій призначених цим Законом, отже щодо розрахунку пенсій, призначених згідно ч. 4 ст. 54 Закону № 796-XII застосовуватися не може. Розмір пенсії позивача визначався відповідно до положень Закону № 1058 і ст. 28 встановлено мінімальний розмір пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Закон № 1058 не містить вказівки щодо розміру пенсій за віком громадян, які мають інвалідність повязану з Чорнобильською катастрофою.

Зазначили, що відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яким встановлено, що особам (інвалідам II групи), які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та належать до 1 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону № 796 виплачується у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановлено для осіб, які втратили працездатність, яку на протязі вказаного позивачем періоду вона отримувала.

23 липня 2011 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою визначено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону № 796-XII виплачується для 1 категорії II групи у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Вимоги щодо подальшого нарахування та виплати основної та додаткової пенсії спростовують тим, що 19 червня 2011 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», частиною 7 якого встановлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

У звязку з неявкою сторін у судове засідання суд вважає за необхідне розглянути справу у порядку письмового провадження, що передбачено ч. 6 ст. 128КАС..

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, з 25 січня 2002 року є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідом другої групи за захворюванням, повязаним з виконанням робіт з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Ці обставини беззаперечні, визнаються відповідачем, а тому суд вважає їх доведеними і такими, що не викликають сумніву щодо їх достовірності та добровільності визнання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 46 Конституції України).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до чинної на час спірних правовідносин ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст. 53 цього Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Судом встановлено, що позивач у зазначений ним період (01.01.2011 р. по 30.06.2011 р.) отримує додаткову пенсію згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» яким встановлено, що особам інвалідам 2-ої групи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та належать до категорії 1, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю виплачується у розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати встановлені розміри пенсії, компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення.

Крім того, відповідно до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсії підлягають застосуванню статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не наведена постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок основної та додаткової за вказаний ним період часу без стягнення зазначеної ним грошової суми виплат, яка підлягає перевірці при перерахунку.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобовязання відповідача у подальшому здійснювати перерахунки та виплату основної і додаткової пенсії виходячи з вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки невідомо чи будуть порушуватися його права з цього приводу.

Незважаючи на те, що ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, може застосовуватись виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, суд вважає за можливе застосування частини першої цього Закону для визначення величини розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого.

Відповідно ст. 94 КАС України судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 86, 158 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Визнати відмову ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо перерахунку пенсії і додаткової пенсії як інваліду з вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязання нарахувати та виплатити заборгованість по основній та додатковій пенсіям протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва здійснити донарахування ОСОБА_1 та виплату їй основної та додаткової пенсії як інваліду другої групи відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у період з 01 січня 2011 р. по 30 червня 2011 р. включно, з урахуванням фактично здійснених виплат.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий