Справа № 8783/10/2070
Суддя: Піскун В.О.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"10" грудня 2010 р. № 2а- 8783/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Піскун В.О.,

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участі:

представник позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Градієнт ГРУПП" до Харківської обласної митниці

Харківської митниці

Головного управління Державного казначейства у Харківській області про скасування картки, скасування рішення, стягнення суми ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд з урахуванням уточнень скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товару і транспортних засобів через митний кордон України №800000015/0/000129 від 25.02.2010р., №800000015/0/000127 від 25.02.2010р., №800000015/0/000131 від 25.02.2010р., №800000015/0/000133 від 25.02.2010р., № 800000015/0/000128 від 25.02.2010р.; скасувати рішення Харківської митниці про визначення митної вартості товарів №800000006/2010/000452/2 від 24.02.2010р., №800000006/2010/000519/2 від 25.02.2010р., №800000006/2010/000453/2 від 24.02.2010р., № 800000006/2010/000454/2 від 24.02.2010р., № 800000006/2010/000518/2 від 25.02.2010р.; стягнути з Державного бюджету України зобов'язавши Головне управління Державного казначейства у Харківській області повернути на користь ТОВ Градієнт ГРУПП суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 16 813,95 гривень; стягнути з Державного бюджету України, а саме з будь-яких рахунків на яких обліковуються кошти Державного бюджету України, відкритих у Державному казначействі України, суму у розмірі 4 860,00 гривень на користь ТОВ Градієнт ГРУПП в якості відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю Градієнт ГРУПП збитків, завданих протиправними діями Харківської митниці; стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Градієнт ГРУПП судовий збір у розмірі 216,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.02.2010 р. та 24.02.2010 р. ТОВГрадієнт ГРУППчерез повноважену особу подав вантажно-митні декларації (ВМД): №800000015/2010/321908 від 22.02.2010р. , №800000015/2010/322052 від 24.02.2010р., №800000015/2010/321904 від 22.02.2010р., №800000015/2010/321905 від 22.02.2010р. №800000015/2010/322054 від 24.02.2010р., визначивши митну вартість товару за ціною Контракту та зазначивши її у деклараціях митної вартості (ДМВ)№ 800000015/2010/321908 від 22.02.2010р., №800000015/2010/322052 від 24.02.2010р., ДМВ №800000015/2010/321904 від 22.02.2010р., №800000015/2010/321905 від 22.02.2010р. №800000015/2010/322054 від 24.02.2010р.

Позивач зазначає, що на підтвердження правильності визначення митної вартості товару Митниці були подані документи, перелік яких відповідає переліку зазначеному в п.п. 7, 8 Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 р. № 1766.

Проте, Митницею було відмовлено Позивачу у розмитненні товару за його договірною вартістю шляхом надання Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товару і транспортних засобів через митний кордон України та були прийняті рішення про визначення митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач зазначив, що він вимушено заповнив нові ВМД сплативши при цьому податки та збори (обов'язкові платежі) згідно з митною вартістю, визначеною Митницею у Рішеннях. Одночасно Позивачем було подано скарги на рішення Митниці про визначення митної вартості товару резервним методом

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у розмитненні товару за його договірною вартістю та прийняття рішень про визначення митної вартості Товару за резервним методом у бік збільшення протиправними, такими що не ґрунтуються на нормах закону, а картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товару і транспортних засобів через митний кордон незаконними, необгрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки мало місце достатнє та обґрунтоване підтвердження позивачем митної вартості товару доданими до декларації документами.

Позивач також зазначив, що крім надміру сплачених податкових та митних платежів, ТОВ Градієнт ГРУПП понесло витрати, пов'язані з порушенням митним органом (Харківською митницею) норм Митного кодексу України, що існують правила визначення митної вартості товару (у т.ч. ст.ст. 266, 267 вказаного кодексу), що в свою г чергу призвело до матеріальних збитків Позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник першого відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відповідність прийнятих рішень вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Представник другого відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відповідність прийнятих рішень вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Представник третього відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Прокурор, який є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності прокурора.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника першого відповідача, представника другого відповідача, представника третього відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2010 року по ВМД №800000015/2010/321905, 800000015/2010/321908, 800000015/2010/321904 та 24.02.2010р. по ВМД №800000015/2010/322052, №800000015/2010/322054 позивачем, ТОВ Градієнт ГРУПП, було заявлено до митного оформлення товар ПВХ у первинних формах (вміст ПВХ-100%) марки VINNOLIT S 3368-середньопористий суспензійний ПВХ з високою насипною щільністю в порошкоподібному стані, призначений для виробництва листів, профілів та труб. Торгівельна марка "VINNOLIT" Виробник: VINNOLIT GmbH&Co/KG. Країна виробництва: Німеччина по контракту від 01.09.08 № 01/09-08.

Проте, Харківською Митницею було відмовлено Позивачу у розмитненні Товару за його договірною вартістю шляхом надання Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товару і транспортних засобів через митний кордон України №800000015/0/000129 від 25.02.2010р., №800000015/0/000127 від 25.02.2010р., №800000015/0/000131 від 25.02.2010р., №800000015/0/000133 від 25.02.2010р., №800000015/0/000128 від 25.02.2010р., та прийняті рішення про визначення митної вартості товарів за резервним методом №800000006/2010/000452/2 від 24.02.2010р., №800000006/2010/000519/2 від 25.02.2010р., №800000006/2010/000453/2 від 24.02.2010р., №800000006/2010/000454/2 від 24.02.2010р., №800000006/2010/000518/2 від 25.02.2010р.

Позивачем було заповнено ВМД № 800000015/0/322169 від 25.02.2010р. ВМД №800000015/0/322170 від 25.02.2010р., ВМД №800000015/0/322173 від 25.02.2010р., ВМД №800000015/0/322174 від 25.02.2010р. , ВМД №800000015/0/322176 від 25.02.2010р., та сплачено податки та збори (обов'язкові платежі) згідно з митною вартістю, визначеною Митницею. Одночасно, Позивачем було подано скарги на рішення Митниці про визначення митної вартості Товару резервним методом (№ 17/05-1 від 17.05.2010 р., № 17/05-2 від 17.05.2010 р., № 17/05-3 від 17.05.2010 р., №17/05-4 від 17.05.2010 р., № 17/05-5 від 17.05.2010 р.).

Підставою для відмови Позивачу у прийнятті до митного оформлення вантажно-митних декларацій стало: 1.задекларована ціна товару, на заявлених умовах поставки, була значно меншою ніж дані біржових котирувань в країні виробництва; 2. низький рівень транспортних витрат в порівнянні з попередніми поставками без достатнього документального підтвердження; 3.письмова відмова декларанта надати додаткові документи, що підтверджують правильність визначення заявленої митної вартості; 4. відхилення задекларованого рівня митної вартості оцінюваного товару від рівня митної вартості на ідентичні товари, що оформлювались в митницях України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 23 ст. 1 Митного кодексу України переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях це переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, повязаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом. При переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація.

Митним кодексом України передбачено, що переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів підлягає митному оформленню, яке відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Кодексу завершується тільки після здійснення встановлених законодавством України необхідних для цього товару видів контролю.

Згідно ст. 88 МК України декларант виконує всі обовязки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою. Декларант зобовязаний: здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу предявити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Згідно ст. 259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Частиною 1 статті 261 МК України встановлено, що відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обовязкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Статтею 262 МК України передбачено, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Згідно статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобовязаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечивши можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 265 Митного кодексу України Митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості. Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Статтею 266 Митного кодексу України визначено методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну.

Так, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного. Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовується послідовно кожний із перелічених у цій статті методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач при митному оформлені товару застосував саме перший метод визначення митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України.

Судом встановлено, що при здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості суспензійного ПВХ з рівнем митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку Постанови КМУ № 339 від 09.04.08 виникли сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Так, заявлена позивачем митна вартість товару по ВМД становила 0,96 дол. США/кг, а по попереднім фактам митного оформлення ідентичного товару митницями України рівень митної вартості на NNOLIT Виробник: VINNOLIT GmbHCo& KG Країна виробництва: Німеччинаколивався на рівні 1,06-1,12 дол. США/кг.

22.02.2010року, другим відповідачем з підрозділу митного оформлення до відділу контролю митної вартості були направлені запити щодо визначення митної вартості товару № 452, 453, 454 та витребувані додаткови документи відповідно до пункту 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.06 № 1766.

Відповідно до ч. 3 ст.266 Митного кодексу України, Харківською митницею 23.02.10 була здійснена процедура консультації з декларантом, в ході якої була доведена інформація про рівень цін на ідентичні товари, що оформлювалися по митній системі в максимально наближений час. Потім було запропоновано у відповідності до пункту 11 ПКМУ №1766 від 20.12.06 з метою перевірки виконання вимог статті 265 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження заявленої вартості.

Згідно з п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 20.12.2006 № 1766 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис. Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі "Для відміток митного органу". Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

23.02.10р. декларантом додатково були надані наступні документи: експортна ВМД; факти попередніх оформлень, за рішенням від 10.02.2010; біржові котирування з сайту РLАТТS.

Митні органи України отримали лист ДМСУ від 19.02.10 №11/1-10.16/1522-ЕП, в якому наголошувалось, що ціна ПВХ постійно зростає з квітня 2009 року по січень 2010, тому необхідно враховувати дані сайту www.plastemart.com. Дані отримані з зазначеного сайту свідчили, що ціна суспензійного ПВХ в період січень-лютий 2010 року знаходиться нарівні 1010 дол. США/тонну.

Враховуючи вищезазначене, Харківська митниця звернулась до біржових котирувань, наданих декларантом з сайту РLАТТSдля визначення ціни товару в регіоні найближчому до Німеччини, з якої надійшла поставка товару. Аналіз котирувань за 13-те, 20-те та 27-ме січня 2010 показав, що ціна суспензійного ПВХ на умовах FD NWE ( без доставки в північно-західній Європі) складала 690-710 євро/тонну (або 990-1010 доларів США/тонну на умовах FОВ NWE). Ця інформація відповідала даним вищезазначеного листа ДМСУ та з сайту www.plastemart.om, але протирічила даним інвойсу з ціною 635 євро/тонну.

В зв'язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості значно менший рівня на ідентичні товари, що оформлювалися по митній системі в максимально наближений час та біржові ціни на зазначений товар значно вищі в регіоні експорту, аналіз привів до висновку, що експортна ціна ідентичного товару значно вища ніж заявлена декларантом, а декларантом помилково використовувались для порівняння біржові котирування взяті в іншому регіоні на інших умовах поставки.

Судом встановлено, що декларантом не були додатково надані наступні запропоновані документи: 1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; 2) калькуляція фірми - виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; 4) сертифікат про походження товару.

Натомість 25.02.10року, як свідчать матеріали справи, декларантом письмово було заявлено, що інших документів він надати немає можливості і просить провести митну оцінку.

Аналогічні рішення з використанням тієї ж доказової бази були винесені по запитам на ВМД № 800000015/2010/322052, 800000015/2010/322054 від 24.02.10.

Суд зазначає, що позивач не виконав зобов'язання передбачені ст.264 МК України, оскільки відмовився надати додаткові документи, передбачені п. 11 постанови КМ України від 20.12.06р. №1766 та попросив здійснити митну оцінку, про що свідчить відповідний запис на зворотній стороні ДМВ №800000015/2010/322052, №800000015/2010/321904, №800000015/2010/321905, №800000015/2010/322054, №800000015/0/321908

Отже, суд погоджується з твердженням відповідача, що оскільки декларантом не були надані додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів (у відповідності з п.11 ПКМУ від 20.12.06 № 1766 ), митний орган обґрунтовано прийняв рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди).

Враховуючи той факт, що оформлення ідентичного/подібного товару митницями України аналізувався за період з 14.01.10 по 18.02.10, а рівень митної вартості на Виробник: VINNOLIT GmbHCo& KG Країна виробництва: Німеччина, значно залежить від дати експорту товару (та як ціна товару має значні коливання протягом тижня) та умов поставки, також приймаючи до уваги, що поставки проводились по непрямим методам, а поставка товару позивача проводилась за прямим договором, враховуючи, що для більш точного розрахунку використовувались дані сайту РLАТТS по ціні суспензійного ПВХ на умовах FD NWE в час найближчий до експорту з Німеччини, то методи №2-№5 також не застосовані обґрунтовано, тому як не надавали можливості визначити достовірно митну вартість товару.

Судом також прийнято до уваги, що для розрахунку взято мінімальну ціну в даному регіоні (так як не було отримано сертифіката щодо походження товару) 690 євро/тонну, до результату додано транспортні витрати до кордону України ( згідно довідки перевізника) і отримана сума у гривнях була приведена до ціни в євро/кг, яка склала 0,7873 євро/кг (1,064 дол. США/кг).

Відповідно до п. 13, 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 20.12.2006р. № 1766, декларант зобов'язаний подати додаткові документи, визначені у пункті 11 цього Порядку, протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. За вмотивованою заявою декларанта такий строк продовжується. У разі відмови подати додаткові документи декларант робить відповідний запис із зазначенням дати, прізвища та проставленя свого підпису на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості. Якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 п. 10 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006р. № 1766 декларант має право на доведення у передбачений законодавством строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів.

Судом встановлено, що у визначений строк позивач своїм правом не скористався.

Таким чином, зважаючи на те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також ненадання декларантом додаткових документів відповідно до п.11 Порядку, суд дійшов висновку, що митний орган правомірно застосував шостий метод визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення

Встановлені судом вище факти та приписи нормативно-правових актів дають підстави суду стверджувати, що другим відповідачем було обґрунтовано застосовано для визначення митної вартості товарів, які переміщувалися через митний кордон України, резервний метод, правомірно було визначено митну вартість товару, що ввозився позивачем, та відсутні підстави для скасування оскаржуваних рішень про визначення митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення Харківської митниці про визначення митної вартості товарів.

Позовні вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 16 813,95 гривень та щодо стягнення з Державного бюджету України суми у розмірі 4 860,00 гривень на користь ТОВ Градієнт ГРУПП в якості відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю Градієнт ГРУПП збитків, завданих протиправними діями Харківської митниці є похідними від вимог щодо скасування рішень про визначення митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, тому задоволенню також не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Градієнт ГРУПП" до Харківської обласної митниці, Харківської митниці, Головного управління Державного казначейства у Харківській області про скасування картки, скасування рішення, стягнення суми - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2010 року.

Суддя Піскун В.О.