Справа № 520/14764/14-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р.м. ОдесаСправа № 520/14764/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Коваленко О.Б.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 27.10.2014 року №842894 про відмову у призначенні (розрахунку) пенсій, зобов'язати Управління здійснити з 22.10.2014 року перерахунок пенсії в розмірі 90% середньомісячного заробітку відповідно до довідки від 20.10.2014 року №133Б про складові заробітної плати, виплатити різницю між пенсією, яка виплачувалась попередні три роки з дати звернення в період з 22.10.2011 року по 22.10.2014 року включно та перерахованою пенсією з урахуванням суми премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та суми інших виплат відповідно до довідки від 20.10.2014 року №133Б.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 29.09.2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу». Позивач звернувся в Управління із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням інших виплат - матеріальної допомоги та індексації, проте відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що за нормами Закону інші виплати як складові заробітної плати державного службовця не враховуються, тому не вбачав підстав для проведення перерахунку пенсії позивача. Відмову Управління позивач вважає неправомірною, у зв'язку із чим звернувся до суду про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії в судовому порядку.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Суд визнав незаконним рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 27.10.2014 року №842894 про відмову ОСОБА_2 у призначенні (перерахунку) пенсій з урахуванням інших виплат. Зобов'язав Управління здійснити ОСОБА_2 з 27.10.2014 року перерахунок пенсії в розмірі 90% середньомісячного заробітку з урахуванням суми премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та суми інших виплат в загальній сумі 6954,27 грн. згідно з довідкою від 28.09.2014 року №165Б про складові заробітної плати, наданою управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси та виплатити різницю між пенсією, яка виплачувалась за попередні три роки з дати звернення в період з 17.10.2011 року по 16.10.2014 року включно, та пенсією, яка мала бути призначена з урахуванням суми премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та суми інших виплат в загальній сумі 4572,65 грн. згідно з довідкою від 14.10.2014 року №7670/04 про складові заробітної плати, наданою Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу 29.09.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з 90% середньомісячного заробітку.

За даними Довідки Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 20.10.2014 року №133Б про складові заробітної плати ОСОБА_2 (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до складу заробітної плати позивача входять: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та інші виплати, на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, а з 2011 року - єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При призначенні пенсії та розрахунку її розміру у складі заробітної плати відповідачем не були враховані інші виплати, зокрема, матеріальна допомога та індексація та Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 27.10.2014 року №842894 відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю для цього законних підстав.

На думку Управління, інші виплати, зокрема, матеріальна допомога та індексація, не входять до складу заробітної плати державних службовців згідно Закону України «Про державну службу», тому не можуть враховуватись при обчисленні пенсії державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, зокрема, таких як матеріальна допомога та індексація заробітної плати, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, мають враховуватись для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів вважає привальними висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинної на момент призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що матеріальна допомога, зокрема на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових, та суми індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, суми разових премій і суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначена правова позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду України, зокрема, у справі № 21-125а13 від 14.05.2013 року, та відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Таким чином, оскільки оспорювані виплати мають враховуватись для обчислення позивачу розміру пенсії, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відмова Управління у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та індексації є протиправною.

Разом з цим, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії, суд першої інстанції помилково задовольнив позов про перерахунок пенсії з моменту звернення позивача в Управління з відповідною заявою, тобто з 27.10.2014 року.

При вірному встановленні наявності підстав для проведення такого перерахунку, суд першої інстанції помилково не звернув увагу на те, що право позивача на включення у розмір пенсії «інших виплат» існувало на час звернення в Управління за призначенням пенсії, тобто нарахування цієї пенсії без урахування усіх необхідних її складових, порушує право позивача з моменту її призначення.

Отже, враховуючи аналіз наведених норм законодавства, що регулює спірні відносини, суд в силу ст. 2 КАС України мав захистити порушені Управлінням права позивача з урахуванням строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України, та перевіркою на предмет наявності підстав для поновлення цих строків, у разі їх пропуску, відповідно до ст. 100 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у цій справі є неправомірність Управління у не проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових пенсії, а саме - «інших виплат», на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, Управління порушило право позивача на перерахунок пенсії з 29.09.2011 року, з моменту призначення цієї пенсії, проте із цим позовом позивач звернувся лише 03.11.2014 року, тобто із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, для задоволення його вимог за період до 02.05.2014 року.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строку поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною або встановлюються судом на підставі позовної заяви та доданих до неї документів.

Колегія суддів враховує, що позивачем не заперечується той факт, що, отримуючи пенсію, він був обізнаний щодо виду пенсії та її розміру.

Таким чином, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту позовної заяви не вбачається будь-яких причин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами, суд позбавлений можливості застосувати приписи ст. 100 КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 в частині проведення перерахунку та виплати пенсії за період з жовтня 2011 року по 02.05.2014 року має бути залишено без розгляду.

Також, задовольняючи позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, судом першої інстанції з порушенням застосовано норми ст. 162 КАС України, за правилами якої рішення суб'єкта владних повноважень, прийняті не у відповідності до вимог законодавства, вважаються неправомірними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 27.10.2014 року №842894 про відмову ОСОБА_2 у призначенні (перерахунку) пенсій.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за період з 03.05.2014 року, виходячи з 90% середньомісячного заробітку з урахуванням інших виплат згідно з Довідкою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 20.10.2014 року №133Б про складові заробітної плати ОСОБА_2 (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, а з 2011 року - єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Адміністративний позов ОСОБА_2 в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з жовтня 2011 року по 02.05.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин