Справа № 2-а-187/10
Суддя: Черних Є. А.
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-187/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Черних Є.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити недоотриману суму допомоги до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити недоотриману суму допомоги до 5 травня, зазначивши, що він є інвалідом війни 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобільській АЕС, має статус інваліда війни, перебуває на обліку в УПСЗН та відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Натомість відповідач порушуючи його права за 2005-2009 роки сплатив йому вказану допомогу у заниженому розмірі. Сума недоплати за 2005-2009 року складає 11886 гривень. Просив зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві вказану суму недоплаченої допомоги та визнати дії і бездіяльність УПСЗН щодо відмови виплачувати йому допомогу до 5 травня у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком протиправними.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, але надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження.

Відповідач управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області позов не визнав, просив розглянути справу у відсутність його представника. В наданих письмових запереченнях (а.с.17-21) відповідач зазначив, у звязку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду та підстав для поновлення цього строку не має. Крім того УПСЗН посилалося на те, що мінімальний розмір пенсії за віком законодавчо не врегульований. Допомога до 5 травня виплачувалася позивачу у розмірах встановлених Законами України Про державний бюджет України на 2005-2009 роки, Постановою КМУ від 12.03.2008 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного.

ОСОБА_1 має статус інваліда війни 3 групи з 05.02.2003 року, перебуває на обліку в УПСЗН Барвінківської районної державної адмінітрації Харківської області, що підтверджується посвідченням серії Б № 195771, довідкою УПСЗН та відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня як інвалід війни 3 групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність.

Фінансування витрат повязаних з введенням в дію цього Закону, відповідно до ст. 17 здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах передбачених статтями 12-16 цього Закону відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а отже УПСЗН Барвінківської районної державної адмінітрації Харківської області є належним відповідачем за розглядуваним позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За довідкою УПСЗН Барвінківської районної державної адмінітрації Харківської області ОСОБА_1 у 2005-2009 роках виплачена допомога до 5 травня, у наступних розмірах:

за 2005 рік 270 гривень 20.04.2005 року;

за 2006 рік 270 гривень 14.04.2006 року;

за 2007 рік 300 гривень 10.05.2007 року;

за 2008 рік 350 гривень 17.04.2008 року;

за 2009 рік 380 гривень 09.04.2009 року.

ОСОБА_1 11 лютого 2010 року звернувся до УПСЗН із заявою про перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2005-2009 роки.

УПСЗН 16 лютого 2010 року було відмовлено ОСОБА_1Л у перерахунку допомоги до 5 травня за 2005-2009 роки.

Статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 року встановлено, що у 2005 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни 3 групи здійснюється у розмірі 270 гривень.

Статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни 3 групи здійснюється у розмірі 270 гривень. Крім того цим законом була зупинена дія ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни 3 групи здійснюється у розмірі 300 гривень.

Відповідно до п.20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладена у такій редакції «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України про Державний бюджет України».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 12.03.2008 року № 183 було визначено розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни 3 групи 350 гривень.

Таким чином у 2005-2008 роках на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору у розглядуваній справі були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу (закони), але по різному встановлювали розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Отже для вирішення спору необхідно визначити, яких з цих законів (Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чи Закони України про Державний бюджет на відповідний рік) є пріоритетним та підлягав застосуванню на момент проведення виплати разової грошової допомоги до 5 травня.

Згідно зі ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив:

«Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Отже за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють кокретну сферу суспільних відносин, необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріорітету тієї норми, яка прийнята пізніше.

За змістом ч.3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Згідно із ст. 152 ч.2 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію. Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 09.07.2007 року визнані неконституційними положення п.13 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року визнані неконституційними положення п.п. «б» п.п.2 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», згідно якого розмір допомоги до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Таким чином доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача при нарахуванні та виплаті допомоги до 5 травня у 2007, 2008 роках з посиланням на наявність відповідних Рішень Конституційного Суду України є безпідставними, оскільки на момент здійснення вказаних виплат 10.05.2007 року, 17.04.2008 року були чинними положення Законів України про державний бюджет України на 2007, 2008 роки, які визначали конкретні розміри допомоги до 5 травня інвалідам війни 3 групи та УПСЗН правомірно керувалося положеннями цих Законів.

За таких обставин, виходячи із пріорітету норми прийнятої пізніше та перспективної дії рішень Конституційного Суду України, до спірних правовідносин в частині визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни 3 групи підлягають застосуванню вищезазначені положення Законів України про Державний бюджет України на 2005-2008 роки, а не положення ч.5 ст. ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а отже дії УПСЗН на момент виникнення спірних правовідносин були правомірними.

Щодо відмови УПСЗН у перерахунку допомоги до 5 травня за 2005-2008 роки за заявою ОСОБА_1Л від 11.02.2010 року то суд також вважає, що відмовляючі у задоволенні заяви ОСОБА_1 УПСЗН діяло правомірно.

Так, згідно ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися до неї та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

ОСОБА_1 у 2005-2008 році щорічно у квітні місяці отримував разову грошову допомогу до 5 травня, однак із заявою про здійснення перерахунку звернувся до УПСЗН тільки 11 лютого 2010 року.

Щодо виплати допомоги до 5 травня у 2009 році суд вважає необхідним зазначити наступне.

УПСЗН обґрунтовуючи правомірність виплати ОСОБА_1Л допомоги до 5 травня у 2009 році у сумі 380 гривень посилалося на Постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», а також на ч.2 ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року якою передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, виходячи з того що Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінет Міністрів України у 2009 році не наділений виключним правом визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня, та враховуючи принцип пріоритетності законів над нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, суд вважає, що при визначенні розміру разової допомоги до 5 травня повинні застосовуватися положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 року.

Крім того суд вважає, що положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року якими Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами не поширюються на разову грошову допомогу до 5 травня інвалідам війни 3 групи, оскільки розмір такої допомоги залежить від розміру мінімальної пенсії за віком, а не від розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 13.04.2009 року мінімальний розмір пенсії за віком (який дорівнює розміру прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність) становив 498 гривень, а отже у 2009 році розмір грошової допомоги до 5 травня позивачу повинен був становити 498 х 7= 3486 гривень.

Таким чином відповідач вчинив протиправні дії здійснивши нарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік у розмірі 380 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», п.20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст. ст. 158-161 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адмінітрації Харківської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити недоотриману суму допомоги до 5 травня задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адмінітрації Харківської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2009 згідно вимог статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адмінітрації Харківської області нарахувати та виплатити за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2009 рік відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Барвінківський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня винесення мотивованої постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя

Барвінківського районного суду

Харківської області ОСОБА_3