Справа № 818/2621/15
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 р. Справа № 818/2621/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав у судовому засіданні, про скасування постанови ВП № 26494226 від 05.09.2011 р., виданої ВДВС Сумського МУЮ, в частині накладення арешту на нерухоме майно: житлове приміщення 92,49 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна предмета іпотеки, що перебуває в іпотеці ТОВ "Кей-Коллект" на підставі іпотечного договору № 70879 від 26.11.2007 р. Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2007 р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, відповідно до яких останній було надано кредит у розмірі 35000,00 дол. США зі сплатою 12,4% річних строком до 25.11.2028 р. та кредит у розмірі 2194,11 дол. США зі сплатою 12,4% річних строком до 25.11.2028 р. відповідно. В забезпечення виконання вказаного зобовязання позичальником передано в іпотеку Банку згідно з Договором іпотеки № 70879 від 26.11.2007 р. нерухоме майно квартиру, житловою площею 45,2 кв.м, загальною площею 92,49 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

12.12.2011 р. відповідно до договору факторингу ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей-Колект" свої права вимоги за зобовязаннями позичальника по кредитному договору.

08.07.2015 р. позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у т.ч. на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, постановою Зарічного ВДВС Сумського МУЮ від 05.09.2011 р. ВП № 26494226 накладено арешт. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Жодного з цих документів на виконанні у відповідача не перебуває, тому звертати стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки, державний виконавець без відповідних виконавчих документів не має права. Таким чином, відповідач своїми діями щодо накладення арешту на вказане нерухоме майно, що є предметом іпотеки, порушив законні права та інтереси банку як іпотекодержателя, а тому просить визнати його дії протиправними, зобовязавши зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, зазначив, що в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1883/2010, виданого 14.02.2011 р. Зарічним районним судом м. Суми про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості в розмірі 300623,65 грн, 05.09.2011 р. державним виконавцем накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 Відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. У даному випадку, арешт, накладений на квартиру № 34 за адресою: м. Суми, вул. Кірова, 165/148, яка належить ОСОБА_1, жодним чином не порушує права позивача. Натомість державний виконавець діяв в межах Закону України "Про виконавче провадження", відповідно, підстав для скасування оскаржуваної постанови та зобовязання зняти арешт з вказаного нерухомого майна немає. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_1 проти позову заперечила, зазначила, що дійсно має боргові зобовязання перед банком, при цьому в жодному разі не намагається ухилятися від виконання рішення суду, однак категорично не погоджується з діями ТОВ "Кей-Колект", які виражаються в шантажі та погрозах виселити її з сімєю з квартири та реалізувати її за безцінь. При цьому ОСОБА_1 не заперечує проти реалізації її квартири в рахунок погашення боргових зобовязань, однак виключно в межах виконавчого провадження та в порядок і спосіб, визначений законом. Просила в задоволенні позову відмовити.

Треті особи ОСОБА_2 та ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області у судове засідання не прибули, про причини неявки всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.11.2007 р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, відповідно до яких останній було надано кредит у розмірі 35000,00 дол. США зі сплатою 12,4% річних строком до 25.11.2028 р. та кредит у розмірі 2194,11 дол. США зі сплатою 12,4% річних строком до 25.11.2028 р. відповідно (а.с.11-28,29-50).

В забезпечення виконання вказаного зобовязання позичальником передано в іпотеку Банку згідно з Договором іпотеки № 70879 від 26.11.2007 р. нерухоме майно квартиру, житловою площею 45,2 кв.м, загальною площею 92,49 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.51-52).

12.12.2011 р. відповідно до договору факторингу ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей-Колект" свої права вимоги за зобовязаннями позичальника по кредитному договору (а.с.55-61).

В межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1883/2010, виданого 14.02.2011 р. Зарічним районним судом м. Суми про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості в розмірі 300623,65 грн 05.09.2011 р. державним виконавцем накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 (а.с.170).

На думку суду, дії державного виконавця з проведення опису й арешту квартири АДРЕСА_3, яка перебуває в іпотеці АКІБ "УкрСиббанк", відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За змістом ч. 2 ст. 25 Закону у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення державний виконавець розпочинає примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Заходи примусового виконання рішень визначені у статті 32 Закону. Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону).

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначений у главі 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 52 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

В межах виконавчого провадження на підставі ст. 57 Закону 05.09.2011 р. відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для скасування постанови про накладення арешту є її протиправність. У даному випадку позивач не обгрунтував протиправності оскаржуваної постанови та не надав суду доказів, що постанова державного виконавця про арешт майна боржника перешкоджає його діяльності, а надані представником позивача пояснення не доводять факту протиправності дій ДВС щодо накладення арешту на належну боржникові квартиру.

Крім того, позивач просить суд зобов'язати відповідача винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_1 Однак суд звертає увагу, що постановою державного виконавця від 12.10.2015 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1883/2010, виданого 14.02.2011 р. Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору, у звязку зі сплатою боржником суми заборгованості в повному обсязі, та постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.172).

Таким чином, чинність арешту майна боржника припинена постановою державного виконавця та не потребує підтвердження в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження своєї позиції, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2015 року.