Справа № 812/822/15
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/822/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Лисичанська нафтова інвестиційна компанія до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень рішень №, №, № від 13.12.2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Лисичанська нафтова інвестиційна компанія (далі - ПРАТ ЛИНІК, позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України (далі - СДПІ з обслуговування ВП у м.Луганську МГУ ДФС, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень №, №, № від 13.12.2013 року.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 22.10.2013 ним отримано ОСОБА_1 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ПРАТ «ЛИНІК» відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за серпень 2013 року, вересень 2013 року та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за серпень 2013 року, вересень 2013 року №137/17-0/32292929 від 19.11.2013р. (далі - ОСОБА_1).

У визначений Податковим кодексом України строк на зазначений ОСОБА_1 на адресу Відповідача були направлені заперечення до ОСОБА_1 (лист № 090200/ від 27.11.2013). Однак вони залишені Відповідачем без задоволення (лист №8785/10/17-009 від 11.12.2013).

На підставі вказаного ОСОБА_1 перевірки Відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення №, №, № від 13.12.2013 року, які були оскарженні в адміністративному порядку, проте скарги позивача було залишено без задоволення.

Вважає, що наявні всі підстави для звернення до суду для захисту порушених прав з наступних підстав.

В ОСОБА_1 перевірки міститься висновок контролюючого органу про причини, з яких він вважає відсутнім у ПРАТ ЛИНІК права на бюджетне відшкодування, оскільки після зупинки у березні 2012 року процесу виготовлення нафтопродуктів, позивач втратив право на визначення суми податкового кредиту, так як свою статутну діяльність за основним видом діяльності він не здійснює, залучає кредити, які використовує не на збільшення виробництва, а на збільшення податкового кредиту без отримання реального доходу від своєї діяльності, не зменшуючи при цьому свої витрати, повязані з ремонтними та технологічними роботами, необхідність в яких без наміру виготовлення нафтопродуктів є недоцільними.

З наведених підстав податковий орган вважає відсутнім у ПРАТ «ЛИНІК» права на формування податкового кредиту за більшістю його господарських операцій, навіть і тих, що фактично є господарською діяльністю. Так, з посиланням на п.п.14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПКУ Відповідач стверджує, що якщо діяльність підприємства не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку і, як наслідок, підприємство не має право на формування податкового кредиту, а відтак і на бюджетне відшкодування.

Така правова аргументація, на думку Позивача, ніяк не узгоджується із законодавством з регулювання ПДВ, а твердження про те, що внаслідок передбаченого законом відшкодування ПДВ державою нібито кредитується збиткова діяльність ПРАТ ЛИНІК взагалі є вигадкою.

Частиною 2 ст.3 Господарського кодексу встановлено, що господарська діяльність може здійснюватись для досягнення як економічних, так і соціальних результатів при цьому як з метою одержання прибутку, так і без мети одержання прибутку. При цьому ані податковим, ані господарським законодавством у визначенні господарської діяльності (п. 14.1.36 ПКУ, ч.2 ст. 3 ГКУ) не міститься вимог про невідкладне отримання доходу, а не в майбутніх періодах.

Розумною економічною причиною отримання кредитів підприємством і закупки товарів та послуг є обґрунтована термінова потреба підприємства в оборотних коштах для забезпечення схоронності та справності обладнання, його обслуговування, утримання персоналу та виплата йому заробітної плати, проведення ремонту обладнання з метою отримання в подальшому доходу від здійснення нафтопереробки. При цьому Позивач зазначив, що навязування перевіряючими своїх помилкових тверджень про відсутність необхідності в окремих господарських операціях є протиправним, в порушення ч.5 ст.19 Господарського кодексу втручанням податкової у господарську діяльність ПРАТ ЛИНІК.

Висновок про відсутність ділової мети у витратах на відновлення виробництва, на думку Позивача, є нічим не підтвердженими припущеннями, а визначення питання про час та необхідність відновлення виробництва перебуває у виключній компетенції власника юридичної особи, а не ревізорів податкового органу.

Всі визначені в акті перевірки господарські операції без виключення є складовою виробничого процесу, який є основою господарської діяльності ПРАТ «ЛИНІК». Вказані господарські операції здійснювались у виробничих цехах, що підтверджує звязок з господарською діяльністю підприємства.

Податкове законодавство, зокрема розділ 5 ПКУ ПДВ не передбачає відшкодування ПДВ тільки за якимись окремими видами економічної діяльності, а, як вже зазначалося, полягає в поверненні у визначеній законом частині того, що раніше вже було сплачене державі до бюджету як податкове зобовязання з ПДВ за всіма видами діяльності (пп. а п. 200.4 ПКУ).

Враховуючи той факт, що у ПРАТ ЛИНІК на момент проведення перевірки були в наявності всі податкові накладні та інші первинні документи, що підтверджують факт поставки товару та наданих послуг, посилання перевіряючих на начебто недотримання останнім вимог законодавства при формуванні податкового кредиту з ПДВ не базується на належних доказах.

Вважає, що податковий орган помилково прийшов до висновку, що із тимчасовою зупинкою окремого виду діяльності (переробки нафтопродуктів) у платника податку не виникає права на податковий кредит за окремими господарськими операціями. Його думка є нічим не підтвердженими припущеннями ревізорів, що суперечить податковому законодавству.

На підставі викладеного, просив суд визнати протиправними та скасувати винесені Відповідачем вказані вище податкові повідомлення-рішення від 13.12.2013 (т.1 а.с.3-16).

Не змінюючи суті та розміру позовних вимог, Позивач надав уточнення до позовної заяви щодо неправомірності розрахунку контролюючим органом визначених платнику зобовязань (т.23 а.с.2-6). Крім того, Позивач надав ще й письмові пояснення (т.23 а.с.7-20).

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях (т.23 а.с.113-119).

В судове засідання представники позивача та відповідача не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно до положень п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 цього Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з відємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн.

Судом встановлено, що ПРАТ „ЛИНІК є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: 93113, Україна, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 371, офіс 1А, взято на податковий облік в органах державної податкової служби у м. Лисичанську, 24.12.2002р. за № 637, станом на момент перевірки перебував на обліку в СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську (взято на облік від 04.10.2010р. № 67/29-011) (т.1 а.с.84-88).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 07.11.2013 по 18.11.2013 уповноваженими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ Міндоходів на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі ПК України), та пп.2.2 п.2, п.3, пп.5.3 п.5 постанови КМУ від 27.12.2010 №1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» відповідно до п.200.11 ст.200 ПК України та наказу від 05.11.2013 року №196 проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПРАТ ЛИНІК з питань: достовірності визначення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку відображеного у податковій декларації з ПДВ, поданій за серпень 2013 року та за вересень 2013 року.

Результати перевірки оформлені актом від 19.11.2013 № 137/17-0/32292929 та встановлено такі порушення:

- п.198.3, ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено податковий кредит на 6 269 116 грн. в т.ч.

серпень 2013 2 810 283грн.,

вересень 2013 3 458 833 грн.;

- п. 200.1 п. 200.3 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), завищено суму відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ на суму 5 771 188грн., в т.ч. за:

серпень 2013 року на 2 577 641грн.,

вересень 2013 року на 3 193 547грн.;

- п. 200.1 п. 200.2 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ на суму 497 928грн., в т.ч. за:

серпень 2013 року 232 642грн.

вересень 2013 року на суму 265 286грн.,

що призвело до заниження суми, яка підлягає перерахуванню до бюджету у розмірі 497 928грн. в т.ч. за:

серпень 2013 року 232 642грн.

вересень 2013 року на суму 265 286грн.,

- п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 4 905 783грн., в т.ч. за:

серпень 2013 року 3 100 301грн.

вересень 2013 року на суму 1 805 482грн.

В ході проведення перевірки Відповідачем встановлено, що господарська діяльність ПРАТ ЛИНІК у перевіряємому періоді не направлена на отримання доходу, оскільки не здійснює виробництво нафтопродуктів, а тому відсутні підстави для формування податкового кредиту у серпні, вересні 2013 року за рахунок придбаних матеріалів та послуг, прямо неповязаних з господарською діяльністю, яку ПРАТ ЛИНІК здійснював у серпні, вересні 2013 року (т.1 а.с.20-83).

Направлення на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків від 06.11.2013 №84, № 85 та копію наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську МГУ Міндоходів (далі СДПІ) від 05.11.2013 року №196 вручено 07.11.2013 року під розписку менеджеру ТОВ «РН-Бізнессервіс Україна» по взаємовідносинам з клієнтами в м.Лисичанську ОСОБА_2

На підставі акту перевірки Відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення форми «В4» № про завищення відємного значення ПДВ в сумі 5 771 188,00грн.; форми «В1» № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 4 905 783,00грн., штрафних санкцій в сумі 2 452 891,50грн.; форми «Р» № збільшеної суми бюджетних зобовязань по сплаті ПДВ у сумі 497 928,00грн. (т.1 а.с.90-95).

Основним видом діяльності ПРАТ ЛИНІК згідно Довідки АБ №684049 з Єдиного Державного Реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданої Управлінням статистики у місті Лисичанську 04.04.2013 року є 19.20 виробництво продуктів нафтоперероблення.

За період, який підлягав перевірці було встановлено, що підприємство не здійснювало переробку нафти та виробництво і реалізацію нафтопродуктів. З березня 2012 року завод зупинив виробництво нафтопродуктів у звязку з проведенням позапланового ремонту обладнання, технічних пристроїв та комунікацій технологічних обєктів.

Вказані обставини підтверджуються протоколом №6 засідання технічної ради ПРАТ «ЛИНІК» від 20.02.2012, протоколом №01/03/12 результатів заочного голосування Наглядової ради ПРАТ «ЛИНІК» від 01.03.2012, наказом ПРАТ «ЛИНІК» від 01.03.2012 №06/9 (т.23 а.с.24-29).

Листом від 12.06.2012 року № Д011471 (вх. від 14.06.2012 № 1601/10) ПРАТ ЛИНІК повідомлено СДПІ, що відповідно до рішення Наглядової ради ПРАТ ЛИНІК від 01.03.2012 року діяльність ПРАТ ЛИНІК з виробництва нафтопродуктів зупинена на період проведення позапланового ремонту (т.23 а.с.121).

У звязку цим обсяги реалізації нафтопродуктів відсутні, але лишилися витрати підприємства повязані з придбанням електроенергії, природного газу, пожежної охорони та інші, які і формують податковий кредит.

З метою підтримки обладнання в робочому стані, здійснення ремонту власними силами та сторонніми організаціями, для поповнення оборотних коштів, та для фінансування господарської діяльності підприємство отримує кредити та фінансову зворотню допомогу, а саме відповідно наступних договорів:

- ОСОБА_3 № 01-03/12 від 01.03.2012 року. TNK SH SH Investments Limited надає ПРАТ ЛИНІК займ для поповнення оборотних коштів та для фінансування господарської діяльності передбаченої Статутом ПРАТ ЛИНІК. Максимальний ліміт заборгованості складає 80 000 000,00 (вісімдесяти мільйонів доларів США). Відсоткова ставка за користування Займом встановлюється в розмірі 7,3% річних.

- Кредитний договір № 21-180-1 від 03.09.2004р. Skilton Limited, Кіпр надає ПРАТ ЛИНІК грошові кошти в позику в мережах Револьверної кредитної лінії, що далі іменується Кредитна лінія, з максимальним лімітом заборгованості до 28 200 000,00 (Двадцять вісім мільйонів двісті тисяч ) доларів США.

Відсоткова ставка за користування грошовими коштами в рамках Револьверної кредитної лінії, встановлюється у розмірі 11% (Одинадцять відсотків) річних.

Кредит надається ПРАТ ЛИНІК для поповнення оборотних коштів, здійснення інвестицій та оплата будь-яких видатків, повязаних із здійсненням інвестиційної діяльності.

- ОСОБА_3 №01Ф від 08.02.2013 р. про надання поворотної фінансової допомоги, Товариство з обмеженою відповідальністю ТНК-Індастріз Україна надає ПРАТ ЛИНІК поворотну фінансову допомогу,сума Допомоги за ОСОБА_3 становить 136 000 000,00 (сто тридцять шість мільйонів) грн.. За цим ОСОБА_3 проценти чи будь-яка інша винагорода за користування Допомогою не нараховуються

Відповідно умов вищевказаних договорів, за рахунок отриманих кредитів та фінансової допомоги ПРАТ ЛИНІК поповнює власні оборотні кошти, в результаті чого сплачує за отримані товари (роботи, послуги), проводить ремонтні роботи.

18.09.2013 ПРАТ «ЛИНІК» подало до СДПІ податкову декларацію з ПДВ № разом з додатками за серпень 2013 року (т.1 а.с.137-155,181-215).

До складу податкового кредиту серпня 2013 року включено: обсяг придбання товарів (робіт, послуг), відображений у рядку 10.1 декларації з ПДВ за серпень 2013 р. складає 14 275 320грн., крім того сума ПДВ 2 855 064грн., сума податкового кредиту у рядку 17 декларації складає 2 855 064грн.

21.10.2013 позивач подав відповідачу податкову декларацію з ПДВ № разом з додатками за вересень 2013 року (т.1 а.с.156-180,216-257).

До складу податкового кредиту вересня 2013 року включено: обсяг придбання товарів (робіт, послуг), відображений у рядку 10.1 декларації з ПДВ за вересень 2013 р. складає 17 527 263грн., крім того сума ПДВ 3 505 453грн., сума податкового кредиту у рядку 17 декларації складає 3 501 700грн.

Позивачем було надано всю первинну документацію за перевіряємий період, Відповідачем не заперечувався факт надання первинної документації під час проведення перевірки та реальність цих договорів, у звязку з цим суд не вбачає необхідності описувати всю первинну документацію, надану Позивачем суду, яка знаходиться з т.2 по т.22 даної справи.

Порушення, встановлені у висновку акту перевірки податковим органом зроблено на підставі того, що господарська діяльність ПРАТ ЛИНІК у перевіряємому періоді не направлена на отримання доходу, оскільки не здійснює виробництво нафтопродуктів, а лише надає послуги вартісного характеру з оренди приміщень, обладнання, земельної ділянки, вартість придбаних товарів (робіт, послуг), у звязку з чим може бути віднесена до податкового кредиту за серпень-вересень 2013 року лише в межах господарської діяльності, яку ПРАТ ЛИНІК здійснював протягом перевіряємого періоду, тобто в частині послуг, які було перевиставлено та виставлено покупцям послуг за рахунок яких було сформовано податкові зобовязання з ПДВ (отримано доходи) у серпні, вересні 2013 року. Крім того, придбані у серпні, вересні 2013 року товари (роботи, послуги) було використано в операціях, які не призначаються для їх використання господарської діяльності підприємства.

Між тим, з такими висновками Відповідача суд погодитись не може з наступних підстав.

Постановою КМУ від 05.06.2013 р. № 397 було затверджено перелік суб'єктів господарювання, в яких обовязково створюється відомча пожежна охорона і позивача віднесено до таких субєктів.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Кодексу цивільного захисту України (далі-КЦЗУ) фінансування заходів цивільного захисту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів суб'єктів господарювання, інших не заборонених законодавством джерел. Аналогічні норми містить і Положення про Цивільну оборону України, затверджене постановою КМУ від 10.05.94 р. № 299 (далі Положення № 299 в редакції, яка діяла на час проведення перевірки). А саме, відповідно до п. 3 р. V Положення № 299 заходи цивільної оборони на підприємствах, в установах і організаціях, які перебувають на господарському розрахунку, проводяться за рахунок коштів, що виділяються на загальновиробничі, адміністративно-управлінські та експлуатаційні витрати. Частиною 2 ст. 93 КЦЗУ передбачено, що обсяг фінансування, який виділяється потенційно небезпечними об'єктами та об'єктами підвищеної безпеки для проведення необхідних заходів цивільного захисту, має становити не менше ніж 0,5 відсотка обсягу валового доходу такого об'єкта.

Крім того, ПРАТ ЛИНІК згідно з нормами Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" ідентифікується як об'єкт підвищеної небезпеки (ст.ст.1,9 Закону). Так, об'єктом підвищеної небезпеки розуміється об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру. Безпечна експлуатація таких об'єктів потребує постійних витрат на забезпечення захисту людей та довкілля, утримання засобів ліквідації аварій у постійній готовності та технічно належному стані. Загальний перелік обов'язків суб'єктів господарювання щодо експлуатації об'єктів підвищеної безпеки викладено в ст. 8 Закону № 2245.

Оскільки забезпечення заходів цивільного захисту віднесено до обов'язків суб'єкта господарювання, то, такі витрати можуть включатись до складу витрат згідно з пп. 138.12.2 ПКУ як інші витрати господарської діяльності, стосовно яких р. ІІІ ПК України прямо не встановлено обмежень на віднесення до складу витрат.

Обовязок щодо підтримання технологічного обладнання в безпечному для навколишнього середовища та населення зобовязує позивача утримувати певну чисельність персоналу з виплатою йому заробітної плати, дотримання державних стандартів щодо забезпечення персоналу питною водою, належних санітарних умов праці (тепло, електропостачання, санітарні приміщення для зберігання одягу, миття, прання спецодягу, видача молока за шкідливі умови праці тощо), а тому придбання таких послуг має відбуватися незалежно від того чи виробляє підприємство нафтопродукти, чи тимчасово зупинилося для проведення ремонтних робіт.

Тому висновки акту що містять посилання на відсутність у ПРАТ ЛИНІК права на формування податкового кредиту за операціями з придбання питної води, молока, послуг з хімчистки та прибирання приміщень послуг з доставляння працівників ПРАТ ЛИНІК на підприємство транспортом, забезпечення теплом є незмістовним. Зазначені обовязки передбачені для ПРАТ ЛИНІК ще й Колективним договором, невиконання якого тягне для підприємства адміністративну відповідальність та штрафні санкції.

Постановою КМУ №808 від 28.12.2013 Про затвердження переліку видів діяльності та обєктів затверджено перелік видів та обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку діяльність.

Так, відповідно до зазначеної постанови, діяльність ПРАТ «ЛИНІК», повязана з нафтопереробкою та віднесена до такої, яка становить підвищену екологічну небезпеку. Обовязок щодо підтримки в належному стані кореспондує з іншими нормативними та локальними актами.

Зокрема, виробнича діяльність позивача передбачає під час експлуатації обладнання проведення обовязкових регламентних операцій навіть при зупиненому технологічному процесі, тобто вчасний ремонт та технічна підтримка якого регламентується певними локальними нормативними актами, а також обовязковими нормами, встановленими законодавством та є фактично складовою функції експлуатації. Недотримання таких правил та приписів тягне за собою небезпеку руйнування, пожеж, вибухів та як наслідок, встановлену законодавством адміністративну, кримінальну, цивільну відповідальність .

Під час розгляду справи встановлено, що для проведення періодичних капітальних та поточних ремонтів, реконструкцій підприємство закуповує товарно-матеріальні цінності в одному податковому періоді, а використовує їх в інших, оскільки ремонт або реконструкція може тривати достатньо великий час. Але відповідач не довів належними доказами того, що купівля ТМЦ, що придбані у серпні 2013, здійснена без мети використання у подальшій господарській діяльності.

Також для проведення аварійних та непередбачуваних робіт позивач вимушений відповідно до існуючих вимог мати резерв запасних частин, запірної арматури, пакувальних матеріалів, приладів, тощо які зберігаються певний час у складських приміщеннях на випадок аварій та зупинок. Недотримання цього правила також тягне встановлену законодавством відповідальність.

Таким чином, перевіряючими в акті перевірки зроблено висновки, які не враховують ці обовязки платника податку.

Крім того, ПРАТ ЛИНІК має власну теплоелектроцентраль, яка виробляє парову та електричну енергію та відповідно до законодавства зобовязане надавати послуги субабонентам незалежно від того, чи виробляються нафтопродукти. Відмова у наданні таких послуг тягне відповідальність за зловживання монопольним становищем, а це потребує придбання сировини (газу, реагентів) для підтримки виробничої діяльності ТЕЦ. Відповідачем безпідставно не враховано, що у ПРАТ ЛИНІК існує обовязок щодо підтримки технологічного обладнання в належному стані, для чого в холодний період використовуються теплоносії на більшості установок навіть в період, коли виготовлення нафтопродуктів зупинено. На період ремонту підприємство також використовує пар для технологічних процесів ремонту (пропарювання) технологічних трубопроводів та ємкостей.

Неможливим є безпечне функціонування технологічного підприємства без енергоресурсів (води, газу, електричної енергії), що не піддається сумніву, тому виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є протиправним.

На постійній основі на ПРАТ ЛИНІК працюють очисні захисні споруди для зменшення негативного впливу на оточуюче природне середовище робота цеху потребує придбання реагентів для стаціонарних та пересувних лабораторій, тощо, а отже виключення з податкового кредиту таких операцій є неправомірним.

За технічними нормами та правилами в постійній роботі також перебуває азотна станція, що виробляє інертний газ (азот) для заповнення трубопроводів та ємкостей для попередження пожеж та вибухів.

Для проведення постійного моніторингу за герметичним станом трубопроводів та ємкостей на постійній основі відбувається робота компресорної, що подає очищене та підготовлене повітря під тиском на прибори та прилади.

Для забезпечення постійних робіт, проведення ремонтних робіт задіяним є весь персонал підприємства, для якого в виробничих цехах створюються належні побутові умови, здійснюється його доставка на підприємство.

Також встановлено, що на зберіганні у ПРАТ ЛИНІК є залишок товарних продуктів нафтопереробки та між Позивачем і ТОВ Інспекторат Україна укладено угоду на проведення аналізу нафтопродуктів перед їх відвантаженням, що є обовязковою законодавчою умовою реалізації нафтопродуктів. В акті перевірки зазначається про відсутність операцій з продажу нафтопродуктів у серпні, вересні 2013 року, що на думку ревізора, є підставою для дострокового розірвання договору, проте такий висновок судом визнається незмістовним, з огляду на таке.

Дострокове припинення договору в односторонньому порядку не передбачено його умовами і тягне для ПРАТ ЛИНІК господарські санкції. Так, відповідно до пункту 2.14 цього договору, у разі дострокового його розірвання ПРАТ ЛИНІК зобовязано буде працевлаштувати 132 штатних працівників, які раніше були виведені (в аутсорсинг) зі штату за умовами цього договору на термін до червня 2014 року. До того ж, цей контрагент продовжує надавати послуги з проведення аналізів не лише тих нафтопродуктів, що продає підприємство, але й на установках, що перебувають в роботі - ТЕЦ, азотна станція, станція підготовки повітря тощо, які є обовязковими для ведення технологічного процесу. Згідно з приписами Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» №271 та Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» №281 встановлено обовязок щомісячного проведення інвентаризації нафти та нафтопродуктів. Зазначеними нормативними актами встановлена обовязковість наявності на підприємстві, які здійснюють операції з нафтопродуктами та їх компонентами, власної акредитованої лабораторії, або залученої на договірній основі. Фактично договір з ТОВ «Інспекторат Україна» і є відтворенням цих приписів законодавства. Крім того, вказана компанія проводила обовязковий аналітичний контроль, який і складав основну складову вартість послуг.

Відповідачем під час перевірки не враховано факту неможливості з технічних причин відновити нафтопереробку. З письмових пояснень, наданих представником позивача, встановлено, що у ПРАТ ЛИНІК у 2013 вийшли з ладу та потребували капітального ремонту частина технологічного обладнання, без якого відновлення роботи було неможливим, а тому відбувався їх ремонт, тому за будь-яких умов тимчасова зупинка технологічного процесу з переробки нафти не є остаточною і не може позбавляти платника права на формування податкового кредиту, оскільки протягом всього часу зупинки проводиться поточний та капітальний ремонти технологічного обладнання з метою його відновлення (т.23 а.с.7-20). Листом начальника Теруправління Держгірпромнагляду в Луганській області від 11.11.2013 заборонено здійснення пуску заводу без завершення робіт з проведення ремонту обладнання.

Таким чином, висновки відповідача щодо відсутності права у позивача на податковий кредит за окремими господарськими операціями, у звязку із тимчасовою зупинкою окремого виду діяльності (переробки нафтопродуктів), судом не приймаються до уваги.

Твердження Відповідача щодо відсутності права Позивача на бюджетне відшкодування, оскільки платником податків у серпні, вересні 2013 року не здійснювався основний вид господарської діяльності, судом визнається також незмістовним, з огляду на таке.

Статтею 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Право підприємців самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, охоплюється поняттям свободи підприємницької діяльності, яка гарантована статтею 42 Конституції України.

При цьому, свобода підприємницької діяльності може обмежуватися лише у прямо передбачених законом випадках шляхом встановлення заборони здійснювати підприємництво у певних видах господарської діяльності та визначення видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню.

З цього слідує, що кожен субєкт господарювання має право вільно обирати види господарської діяльності для здійснення підприємництва, враховуючи встановлені законами вимоги та заборони.

Однією із найважливіших ознак підприємництва є здійснення господарської діяльності на власний ризик, що передбачає економічну самостійність підприємця і тісно пов'язану з цим відповідальність за результати своєї діяльності.

Види господарської діяльності, які здійснює (може здійснювати) ПРАТ ЛИНІК, визначені Статутом. При цьому, Статутом передбачено здійснення товариством, в порядку передбаченому чинним законодавством України, будь-яких видів господарської діяльності, що відповідають цілям його діяльності (т.1 а.с.84-88).

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обовязок субєкта господарювання здійснювати виключно той вид господарської діяльності, який визначений ним в установчих документах як основний. Так само, як і не встановлено обмеження щодо здійснення інших видів господарської діяльності, для здійснення яких такий субєкт створювався.

У звязку з цим, право субєкта господарювання на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідне право на отримання бюджетного відшкодування, не може обумовлюватися здійсненням таким субєктом виключно основного виду господарської діяльності.

Крім того, здійснення платником податків необхідних господарських операцій, які є обєктами оподаткування податку на додану вартість, та реалізація свого права на податковий кредит та бюджетне відшкодування, є законним правом платника податків та не може суперечити інтересам держави.

Податок на додану вартість це непрямий податок, який є частиною новоствореної вартості товарів (робіт, послуг), яка формується на кожному етапі виробництва, обігу та включається до ціни товару і сплачується кінцевим споживачем. ПДВ представляє собою податок на внутрішнє споживання продукції, являючи при цьому надбавку до ціни товарів (робіт, послуг), які споживаються на митній території України.

Сутність ПДВ полягає у сплаті податку продавцем (виробником, постачальником) товарів, робіт, послуг з тієї частини вартості, яку він додає до вартості своїх товарів (робіт, послуг) до стадії реалізації їх. Додана вартість створюється в процесі всього циклу виробництва і обігу товарів, починаючи із стадії виготовлення їх і закінчуючи реалізацією кінцевому споживачеві. Відповідно податок сплачується на кожній стадії виробництва та обігу. Продавець включає податок на додану вартість у вартість товарів та наданих послуг. Але й сам він сплачує ПДВ за придбані ним товари (роботи, послуги).

Таким чином, суть податку на додану вартість полягає у тому, що підприємством оподатковуються не одержані доходи, а його витрати, при цьому субєкт господарювання сплачує різницю між сплаченим та одержаними сумами ПДВ, а решту платять покупці, які є кінцевими споживачами.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що обєктом оподаткування для податку на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

При цьому, оподатковуються за відповідною ставкою усі операції, перелічені у пункті 185.1 статті 185 Податкового кодексу, крім тих, що не є обєктом оподаткування, звільнені від оподаткування, та операції, до яких застосовуються нульова ставка.

Таким чином, усі господарські операції щодо постачання товарів та послуг, крім виключень, встановлених Податковим кодексом України, є обєктом оподаткування податку на додану вартість.

За приписами пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із пунктом 198.3. статті 198 Податкового кодексу України кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Системний аналіз наведених вище положень Податкового кодексу України свідчить про те, що податкове законодавство дає право платнику податку на додану вартість на податковий кредит у разі придбання товарів та послуг, які будуть використовуватися ним в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Отже, придбання товарів та послуг платником податку на додану вартість для здійснення своєї господарської діяльності дає право на формування податкового кредиту.

Враховуючи наведене, висновок Відповідача, згідно з яким ПРАТ ЛИНІК не має права на бюджетне відшкодування, оскільки ним сформований податковий кредит за господарськими операціями, які не повязані з основною господарською діяльністю, є безпідставним.

Твердження Відповідача щодо операцій, які здійснені ПРАТ ЛИНІК, не є господарськими, оскільки відсутня у кожній господарській операції економічна мета отримання прибутку, судом визнаються незмістовними, з огляду на таке.

Нормою підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку, яка поширюється також на кваліфікацію господарських операцій для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість. За змістом указаної норми відповідний податковий кредит вважається сформованим платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

За приписами Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку. При цьому, судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податків на формування податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.

Крім того, неотримання економічного ефекту від придбання товарів та послуг у періоді, коли вони придбані, само собою не свідчить про негосподарський характер таких операцій, оскільки такий економічний ефект не обовязково має настати одразу після придбання послуг, а мета його отримання може мати довгострокову перспективу.

Наведена правова позиція підтверджується ухвалою ВАСУ від 29.07.2013 у справі № К/800/17880/13 .

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що суть податку на додану вартість полягає у тому, що підприємством оподатковуються не одержані доходи, а його витрати, при цьому субєкт господарювання сплачує різницю між сплаченим та одержаними сумами ПДВ, а решту платять покупці, які є кінцевими споживачами, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду, тому з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази Позивача, дають суду підстави для постановлення висновків, які спростовують правову позицію Відповідача, а останнім не доведено суду обставин та доказів, на яких ґрунтуються заперечення проти адміністративного позову, відтак, адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.69-71,94,122,159-164,186,254, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Лисичанська нафтова інвестиційна компанія до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Луганську Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень рішень №, №, № від 13.12.2013 року задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06 листопада 2013 року Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів:

- форми «В4» № про завищення відємного значення ПДВ в сумі 5 771 188,00грн. (пять мільйони сімсот сімдесят одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень 00коп.);

- форми «В1» № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 4 905 783,00грн. (чотири мільйони девятсот пять тисяч сімсот вісімдесят три гривні 00коп.), штрафних санкцій в сумі 2 452 891,50грн. (два мільйони чотириста пятдесят дві тисячі вісімсот девяносто одна гривня 50коп.);

- форми «Р» № збільшеної суми бюджетних зобовязань по сплаті ПДВ у сумі 497 928,00грн. (чотириста девятсот сім тисяч девятсот двадцять вісім гривень 00коп.), - виданих Приватному акціонерному товариству Лисичанська нафтова інвестиційна компанія.

Стягнути з Державного бюджету на користь Приватного акціонерного товариства Лисичанська нафтова інвестиційна компанія (, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Свердлова,371, офіс 1-А) судові витрати у розмірі 1461,60грн. (одна тисяча чотириста шістдесят одна гривня 60коп.).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_4