Справа № 814/2816/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 жовтня 2015 р. Справа № 814/2816/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва,
до за участю представників: від позивача: ОСОБА_1 від відповідача: ОСОБА_2Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв,
простягнення коштів в сумі 5700,00 грн.,
В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва звернулось до адміністративного суду з позовом про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв 5700,00 гривень витрат на виплату пенсії гр. ОСОБА_3, який отримав каліцтво в державах СНД та переїхав на постійне місце проживання в Україну.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що відповідач не відшкодовує суми витрат на виплату пенсій громадянам держав-учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україну, а саме по одній особі ОСОБА_3, про що свідчать акти щомісячних звірок, таблиці розбіжностей до актів між управлінням ПФУ та відділенням ФССНВ в сумі 5700,00 грн. за період з листопада 2011 року по грудень 2014 року включно. Позивач вважає, що такі дії порушують вимоги п. 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджено постановою правління ПФУ та ФССНВНВ 04.03.2003 № 5-4/4 та зареєстровано в міністерстві юстиції України 16.05.2003 за № 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4), та є спільною нормою для ПФУ та ФССНВНВ, яким передбачено проведення щомісячно до 10 числа звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, разом із списками осіб, яким виплачені ці пенсії.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити, оскільки ОСОБА_3 не є застрахованою особою, відповідно до статті 6 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (чинному на час виникнення спірних правовідносин). Вказаною статтею встановлено, що застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування, тобто сплачуються страхові внески до Фонду відповідача. За громадян, які отримали травму на підприємстві, розташованому на території іншої держави не сплачувались внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а тому вони не є застрахованими особами Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

У листопаді 2011 - грудні 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва була виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянину ОСОБА_3, який отримав каліцтво в державах СНД та переїхав на постійне місце проживання в Україну, в загальній сумі 5700,00 гривень.

Управлінням Пенсійного фонду та відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань проведені щомісячні звірки виплачених пенсій, які підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду соціального страхування. Разом з тим, Фондом соціального страхування не прийнято до заліку 5700,00 грн. по гр. ОСОБА_3

Відповідно до статті 1 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, загальнообовязкове державне соціальне страхування - це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (надалі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно зі статтею 25 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР, одним із видів соціальних послуг і матеріального забезпечення, які надаються за таким страхуванням, є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Частиною 4 статті 26 зазначеного законодавчого акта встановлено, що в разі коли після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Частиною 2 пункту 5 статті 24 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (набрав чинності з 1 квітня 2001 року, надалі Закон № 1105) встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 5 статті 24 Закону № 1105, на відповідача покладено обовязок співпрацювати з іншими фондами соціального страхування у фінансуванні заходів, повязаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Постановою № 265 встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної допомоги до пенсії у звязку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у звязку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сімї 100 відсотків, на двох 120 відсотків, на трьох і більше 150 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі що не вистачає до зазначених розмірів.

Згідно з пунктом 4 вищезазначеної постанови, виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Механізм відшкодування Фондом Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначений Порядком № 5-4/4.

Пунктом 6 Порядку № 5-4/4 передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів звірок узагальнюють та узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідних коштів Пенсійному Фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7 Порядку).

На виконання зазначеної норми, позивач надав відповідачу списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У пункті 4 Порядку № 5-4/4 визначені суми, які приймаються до заліку для відшкодування Фондом соціального страхуванні від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сімї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Цей перелік є вичерпним.

Крім того, відповідно до п.6 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення, фінансування яких відбувається з Державного бюджету України.

Як вказав відповідач, до відділення не надходило жодних документів на потерпілого ОСОБА_3 для продовження або призначення страхової виплати як це передбачено Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Однак, діючим законодавством не передбачено права Пенсійного фонду України передати Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві документи для проведення соціальних виплат у формі виплати пенсій по інвалідності і пенсій у зв'язку з втратою годувальника. Виплату таких пенсій на даний час здійснює Пенсійний фонд України, згідно зі статтею 8 Закону України Про пенсійне забезпечення та Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. Стаття 72 останнього передбачає джерела формування коштів Пенсійного фонду, серед передбачених статтею 72 джерел відсутні кошти по відшкодуванню витрат Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, є лише пункт інші надходження відповідно до законодавства, проте жодним законом не передбачається відшкодування витрат на виплату адресної допомоги та пенсій громадянам, які отримали каліцтво на території іншої держави.

Відповідно до ст.2 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, Закон діє в межах України, а Фонд ССНВУ здійснює страхування застрахованих в Україні осіб з дати набрання чинності Законом.

Національним законодавством питання відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій громадянам, які отримали трудове каліцтво чи професійне захворювання на території країн СНД, не передбачено.

Відповідно до Закону України від 10.12.1991р. Про дію міжнародних договорів на території України Верховна Рада України постановила, що укладені і належним чином ратифіковані Україною міжнародні договори становлять невід'ємну частину національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Відповідно до ст.7 Закону України від 22.12.1993р. Про міжнародні договори України міжнародні договори підлягають ратифікації Верховною Радою України. Зі змісту ст.4 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та ст.4 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та ст.9 КАСУ випливає, що норми міжнародного договору України, які передбачають інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством про страхування від нещасного випадку підлягають застосуванню лише тоді, коли згода на обов'язковість даного договору надана Верховною Радою України.

Відповідач сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001р., з того часу, коли відповідні підприємства передали Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні виплати. Особові справи громадян, які отримали каліцтво на території іншої держави не передавались підприємствами, де сталось трудове каліцтво, до відділення ВД ФССНВ в Центральному районі м. Миколаєва. А тому у відповідача відсутні правові підстави приймати до відшкодування такі витрати УПФУ в Центральному районі. Таку ж правову позицію висловлює і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 20.11.2007 року у справі за позовом УПФУ в Сакському районі Автономної Республіки Крим до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Саки про спонукання відповідача прийняти до відшкодування суми невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності.

Таким чином, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі Миколаївської області задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 16.10.15

Суддя В.В. Біоносенко