Справа № 591/7223/15-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/7223/15-а
Провадження № 2-а/591/397/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Литвин А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

07.10.2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, в якому вона зазначила, що 07.12.2008 року їй була призначена пенсія державного службовця згідно ст.37 ЗУ «Про державну службу» в розмірі 90% заробітної плати. 10.09.2015р. вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсії державного службовця на підставі поданої неї довідки облдержадміністрації про заробітну плату № 54 від 30.07.2015 року. Листом відповідача від 21.09.2015р. №423/П їй відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до ЗУ «Про державну службу», скасовані. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, тому звернулася до суду з вимогою зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за віком як державного службовця.

В судовому засідання позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, подала письмові заперечення.

Вислухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а саме:

- квитанцію про сплату судового збору (а.с.2);

- позовну заяву (а.с.3-5);

- копія заяви позивача від 10.09.2015р. (а.с.6);

- довідка про складові заробітної плати позивача (а.с.7);

- копія листа відповідача від 21.09.2015р. №423/П (а.с.8);

- заперечення проти позову;

- поштові повідомлення та корінці судових повісток;

суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу - не менш 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менш 10-ти років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш 20-ти років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Сумах та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу», при цьому розрахунок пенсії позивачу здійснювався без включення у розмір заробітної плати позивача матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Як передбачено ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 2 даного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить - основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які згідно до вимог Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, яка діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно до ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких, згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Виходячи з цього, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Закон України «Про оплату праці» та Закон України «Про державну службу» є загальними по відношенні до даних правовідносин, в той час як перевагу мають спеціальні норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У своїй Постанові від 20 лютого 2012 року по справі №21-430а11 за позовом до державної податкової інспекції у м. Харцизьку Донецької області, управління Пенсійного Фонду України у м. Харцизьку Донецької області, Верховний Суд України, усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

Виходячи з вищенаведених норм закону, є неправомірною відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

Посилання відповідача на те, що згідно пункту 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до ЗУ «Про державну службу», не діють - суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернулася до УПФУ в м. Сумах із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, а не про призначення пенсії вперше.

Посилання відповідача на те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду - суд вважає необґрунтованими, оскільки право на перерахунок пенсії виникло у позивача у зв'язку з отриманням нею довідки про складові заробітної плати, а довідка видана 30.07.2015 року (а.с.7).

Як вбачається з копії заяви, ОСОБА_1 звернулася із заявою пр перерахунок до відповідача 10 вересня 2015 року (а.с.6)

При цьому в своїх позовних вимогах позивач ставить питання про здійснення перерахунку пенсії з 07.12.2008 року.

Згідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.

Право на перерахунок пенсії виникло у позивача у зв'язку з отриманням нею довідки про складові заробітної плати (а.с.7).

Із заявою вона звернулась до відповідача 10.09.2015р. Отже, вона має право на перерахунок пенсії починаючи від 01.09.2014р.

Тому вимоги позивача про перерахунок пенсії починаючи з 07.12.2008 року - є необґрунтованими, і пенсія підлягає перерахунку лише з 01.09.2015 року, враховуючи дату звернення із заявою про проведення перерахунку.

Таким чином, суд вважає, що відмова відповідача в перерахунку призначеної позивачу пенсії у відповідності до ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» є неправомірною, і вважає необхідним зобов`язати відповідача здійснити перерахунок з 01 вересня 2015 року з врахуванням отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вирішуючи питання стосовно позовних вимог позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити частково з урахуванням положень ст. 104 КАС України в межах, необхідних для повного поновлення порушених прав позивача.

При цьому, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити порахунок та виплату пенсії державному службовцю у розмірі 90% не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На момент звернення до суду, пенсія позивачці була призначена як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % від сум її заробітної плати, та виплачувалась у вказаному розмірі.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем було зменшено вказану відсоткову ставку розміру пенсії.

Тому, при здійсненні перерахунку, з врахуванням цих складових у позивача відсутні підстави вважати, що відповідач порушуватиме в майбутньому його законні права та інтереси, оскільки будь-яких дій зі зменшення розміру пенсії у відсотковому відношенні до заробітної платні відповідач на момент розгляду справи не вчиняв.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відсутнє порушення прав позивача в цій частині, отже підстав для задоволення позову в цій частині немає, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може регулювати правовідносини, що виникнуть у майбутньому.

Оскільки позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 487,20 грн., то на підставі ст. 94 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - управління Пенсійного фонду України в м. Сумах.

Керуючись ст.ст.2, 9, 41, 98-100, 158-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Сумах здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи від 01 вересня 2015 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та з яких сплачено страхові внески, відповідно до довідки Сумської обласної державної адміністрації №54 від 30.07.2015 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до закону України «Про державну службу» у такому ж самому процентному відношенні та порядку нарахування та виплати пенсії, в якому її нарахування та виплата здійснювались до 01 вересня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - управління Пенсійного фонду України в м. Сумах.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду в повному обсязі складена протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Г.В.Кривцова