Справа № 826/22702/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2015 року № 826/22702/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк"
до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук В.А., Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулось до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчик В.А., Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07.08.2015 №23486111, № 23481078, №23487947, зобов'язання повторно розглянути заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представником позивача було подано відповідачу для проведення державної реєстрації припинення обтяження прав на нерухоме майно всі визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, отже оскаржувані рішення є протиправними.

Представник Головного територіального управління юстиції у місті Києві заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, проте в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчик В.А. також в судове засідання не прибув хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не прибули, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Представником ПАТ «ПроКредит Банк» було подано три заяви про зняття арешту з усього майна боржника на підставі постанов про звільнення майна боржника з-під арешту, які були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме:

- відповідно до картки прийому заяви №23482028 (заява №12714426 від 07.08.2015) заявником було подано наступні документи: копія паспорта громадянина України та коду ІДН, серія та номер: СО072480, виданий 23.03.1999, видавник: Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, довіреність копія, серія та номер: 508, виданий 04.03.2015, видавник: Приватний нотаріус Петрушко Р.С., постанова про зняття арешту, серія та номер: ВП432029999, видана 10.06.2015, видавник: ВДВС Святошинського РУЮ в місті Києві, витяг з ЄДРПОУ та копія, серія та номер: 20830093, виданий 06.07.2015, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, свідоцтво копія, серія та номер: б/н, виданий 15.09.2009, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, довідка копія, серія та номер: АА-620720, виданий 04.10.2012, видавник: Державна служба статистики, виписка з ЄДРПОУ копія, серія та номер: б/н, виданий 06.07.2015, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, статут копія, серія та номер: б/н, виданий 13.11.2012, видавник: Публічне акціонерне товариство "ПРОКРЕДИТ БАНК".

- відповідно до картки прийому заяви №23482509 (заява №12714731 від 07.08.2015 р.) заявником було подано наступний пакет документів: копія паспорта громадянина України та коду ІДН, серія та номер: СО072480, виданий 23.03.1999, видавник: Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, довіреність копія, серія та номер: 508, виданий 04.03.2015, видавник: Приватний нотаріус Петрушко Р.С., постанова про звільнення майна боржника з-під арешту, серія та номер: ВП №43932298, виданий 20.05.2015, видавник: ВДВС Святошинського РУЮ в місті Києві, витяг з ЄДРПОУ копія, серія та номер: б/н, виданий 06.07.2015, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, свідоцтво копія, серія та номер: б/н , виданий 15.09.2009, видавник: Державна служба статистики, довідка з ЄДРЮО копія, серія та номер: АА620720, виданий 04.10.2012, видавник: Державна служба статистики, виписка з ЄДРПОУ копія, серія та номер: б/н, виданий 06.07.2015, статут копія, серія та номер: б/н, виданий 13.11.2012, видавник: ПАТ "ПРОКРЕДИТ БАНК".

- відповідно до картки прийому заяви №23466400 (заява №12705605 від 06.08.2015 р.) заявником було подано наступний пакет документів: постанова, серія та номер: ВП № 43932447, виданий 20.05.2015, видавник: ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві, копія паспорта громадянина України, серія та номер: СО072480, виданий 23.01.1999, видавник: Шевченківське РВ ГУ МВС України в місті Києві, копія ідентифікаційного коду, серія та номер: б/н, виданий 15.06.1999, видавник: ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, копія довіреності, серія та номер: 508, виданий 04.03.2015, видавник: Приватний нотаріус КМНО Петрушко Р.С.,

За результатом розгляду вказаної заяви та документів наданих позивачем відповідачем прийнято рішення від 04.03.2015 №19771483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок), оскільки ПАТ «ПроКредит Банк» не є особою якою припинено обтяження чи в інтересах якої припинено обтяження.

Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як визначено абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

У відповідності до пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з частини 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Аналогічна норма міститься й у пункті 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, який передбачає, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 73. Порядку під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач).

У разі проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є також особа, якою припинено обтяження, а також особа, в інтересах якої припинено обтяження.

Згідно п. 74. Порядку для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 75 Порядку визначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є, зокрема: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що у правовстановлюючому документі, яким виступає постанова від 10.06.2015 ВП №43202999 про зняття арешту з майна боржника прописано, що «арешт, накладений на все майно боржника СТ «Діамед» згідно постанови ВП № 43202999 від 23.05.2014, - зняти». Разом з тим, у вищевказаній постанові прописано, що боржником є СТ «Діамед», а стягувечем - ТОВ «ФАРМАКО».

Також подана постанова від 20.05.2015 ВП № 43932298 про звільнення майна боржника з-під арешту містить інформацію про звільнення з-під арешту майна боржника накладеного постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43932298 від 10.07.2014 і прописано, що боржником є СТ «Діамед», а стягувечем - ПП «Прогресфарм».

Крім того, у постанові від 20.05.2015 ВП №43932447 про звільнення майна боржника з-під арешту вказано: «звільнити з-під арешту майно боржника накладеного постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43932447 від 10.07.2014», де боржником виступало СТ «Діамед», а стягувачем - ПП «СЕБ-Фармація».

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача, що з наданих позивачем документів не можливо встановити, що позивач виступає особою в інтересах яких знято арешт.

Разом з тим, відповідно до Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/8152/14 та № 826/10935/14 ПАТ «ПроКредитБанк» є особою в інтересах якої було припинено обтяження. Проте вказані постанови не були подані під час державної реєстрації.

Отже, в наданих позивачем правовстановлюючих документах про зняття арештів не вказується, що ПАТ «ПроКредитБанк» є особою, в інтересах якої знято обтяження, отже із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа, що відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для відмови у державній реєстрації скасування обтяження. Отже позов частині визнання протиправними та скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07.08.2015 №23486111, № 23481078, №23487947 не підлягають задоволенню.

При цьому, суд роз'яснює, що позивач не позбавлений права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації скасування обтяження.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача розглянути подану позивачем заяву та прийняти відповідне рішення суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 29 Порядку, орган державної реєстрації прав, нотаріус не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав видає особисто заявникові або надсилає поштою з описом вкладення таке рішення разом з документами, що подавалися заявником для проведення державної реєстрації прав.

У разі коли заявник особисто отримує зазначені документи, він пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу. На примірнику рішення, що залишається для формування облікової справи, проставляються дата його отримання та підпис заявника.

Після отримання документів особисто заявник у разі видачі йому картки прийому заяви повертає органові державної реєстрації прав таку картку з відміткою про отримання відповідних документів, яка підписується заявником із зазначенням дати отримання.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус не повертає заявнику заяву, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, і документ про сплату державного мита.

Відповідно до пункту 6 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, під час реєстрації заяв (запитів) кожній заяві (запиту) присвоюється реєстраційний номер, фіксується дата і час її (його) реєстрації. Реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяв (запитів) є ідентифікатором відповідної заяви (запиту).

Згідно з пунктом 9 Порядку за результатами розгляду заяви (запиту) державний реєстратор робить у відповідному записі в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відмітку про розгляд такої заяви (запиту) та зазначає реквізити прийнятого ним рішення.

Отже, повернення матеріалів заяви про державну реєстрацію прав заявнику унеможливлює повторне вирішення такої заяви.

Жодним нормативно-правовим актом України не передбачено повноважень державних реєстраторів Укрдержреєстру щодо повторного розгляду заяв про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 22.10.2014 № К/800/21310/14.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині визнання протиправним та скасування рішення від про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.03.2015 №19771483, в решті позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128, 158-163, 172, 177, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції. Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда