Справа № 808/7132/14 (ДО/808/589/14)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/7132/14 (ДО/808/589/14)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" жовтня 2015 р.

справа № 808/7132/14 (ДО/808/589/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі №808/7132/14 (ДО/808/589/14)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»

до Мангуської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про скасування вимоги про сплату боргу,-

встановив:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1 від 03.09.2014 року на суму 656 108,14 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі №808/7132/14 (ДО/808/589/14) у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що з урахуванням самостійної сплати позивачем єдиного внеску, сума заборгованості Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» зі сплати єдиного внеску за період жовтень 2013 року - серпень 2014 року перед відповідачем становить 656 108,14 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з’ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Позивач, зокрема, зазначає, що відповідач не довів вірність визначення ним в оскарженій вимозі суми боргу з єдиного внеску. Боргове сальдо станом на 30 вересня 2013 року складає 264 998,28 грн., а не 265 368,00 грн. як зазначено в обліковій картці наданій відповідачем, з огляду на те, що розмір заборгованості станом на 31 серпня 2014 року складає 655 738,42 грн.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду

справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 вересня 2014 року Мангуською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1, згідно якої податковий орган вимагав сплатити позивача суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 656108,14 грн. Дана вимога отримана позивачем 07 жовтня 2014 року.

Відповідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту – Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013р. №404-VІІ (далі по тексту – Закон №404-VІІ) та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013р. №406-VІІ функції з адміністрування єдиного внеску Пенсійного фонду України передані Міністерству доходів та зборів України.

Згідно ст. 12 Закону № 2464-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску.

Відповідно ч.2 ст.6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно п.7 ч.1 ст.13 Закону № 2464-VI органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Згідно частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідач вказує, що станом на 30 вересня 2015 року у Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» існувала заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 265 368,00 грн. (з урахуванням сальдо, переданого Пенсійним фондом України до Міністерства доходів і зборів України).

В подальшому за період вересня 2013 року – липня 2014 року податковим органом було нараховано єдиного внеску у розмірі 848 676,90 грн., при цьому 457 936,76 грн. було сплачено позивачем.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що з урахуванням самостійної сплати позивачем єдиного внеску, сума заборгованості Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» зі сплати єдиного внеску за період жовтень 2013 року - серпень 2014 року становить 656 108,14 грн.

Позивач, відповідно до апеляційної скарги, не погоджується із розміром заборгованості із єдиного внеску за станом на 30 вересня 2015 року та вважає, що розмір заборгованості складає не 265 368,00 грн., а 264 998,28 грн.

Згідно ч.3 ст. 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Положення вказаної правової норми у період покладення функцій з адміністрування єдиного внеску на Пенсійний фонд України стосувались територіальних органів Пенсійного фонду.

Також, відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У спірних правовідносинах відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не надано доказів, спростовуючих твердження позивача, засноване на його розрахунку, про те, що розмір заборгованості із єдиного внеску за станом на 30 вересня 2015 року складав саме 264 998,28 грн. Заперечень на апеляційну скаргу податковим органом надано не було.

Суд першої інстанції на зазначену обставину не звернув увагу, з огляду на що допущено порушення норм процесуального права, яке привело до неправильного вирішення питання.

Разом з тим, позивачем не спростовано наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 655 738,42 грн., з огляду на що сформована відповідачем вимога у цій частині є обґрунтованою та правомірною.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та позовних вимог, допущене судом порушення норм процесуального права, яке привело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі №808/7132/14 (ДО/808/589/14) скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» задовольнити частково.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1 від 03.09.2014 року, сформовану Мангуською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області, в частині визначеної суми заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 369 грн. 72 коп. В іншій частині вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1 від 03.09.2014 року, а саме в розмірі 655 738 грн. 42 коп., сформовану Мангуською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області, залишити без змін.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун