Справа № 813/3920/15
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 813/3920/15
пр.№ 2-а/464/187/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Шива» до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2015 року ПП «Шива» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 10.07.2015 року. В обгрунтування позовних вимог ПП «Шива» посилається на те, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року справу передано для розгляду до Сихівського районного суду м. Львова.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що постанови про відкриття виконавчого провадження ПП «Шива» не отримувало, тому підприємство було позбавлено можливості добровільно виконати рішення суду. При цьому представник позивача просить стягнути з відповідача сплачені в якості судового збору кошти.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив в його задоволенні відмовити. При цьому представник відповідача зазначив про інформованість ПП «Шива» з приводу наявності рішення суду про стягнення грошей з підприємства та про наявність у підприємства можливості в передбачений законом спосіб вирішити питання щодо відкладення виконання рішення.

Заслухавши представника позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.05.2015 року з ПП «Шива» стягнуто на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 251684 грн. 95 коп. та судовий збір в розмірі 2516 грн. 85 коп.

Постановою державного виконавця Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 12.06.2015 року на підставі заяви ОСОБА_3 від 12.06.2015 року про примусове виконання виконавчого листа №464/2511/15-ц, виданого 08.06.2015 року, відкрито виконавче провадження. В постанові передбачено строк для добровільного виконання до 19.06.2015 року.

Постановою державного виконавця Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 10.07.2015 року з ПП «Шива» стягнуто виконавчий збір в розмірі 25420 грн. 18 коп.

Вказана сума була списана з рахунку підприємства за платіжною вимогою Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 16.07.2015 року.

Позивач не погоджується з постановою про стягнення виконавчого збору та просить її скасувати.

Під час розгляду скарги враховано, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими

нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 17 Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За правилами ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ч. 2, 5, 6 ст. 25 Закону «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести що відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В судовому засіданні встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялася боржнику звичайним листом з причини недостатності відсутності фінансування поштових витрат. Тому у виконавчому провадженні немає підтвердження отримання боржником цієї постанови.

В той же час, в тій же ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. З цього випливає, що законодавець пов'язує момент повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження не з фактом отриманням копії постанови, а з фактом її направлення.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена ПП «Шива» 12.06.2015 року за вих. № 10814.

Тобто, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 31 Закону, ПП «Шива» вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, оскільки постанову про відкриття йому було направлено за зазначеною у виконавчому листі адресою. Крім того, діючим законодавством не передбачено наслідків порушення державним виконавцем вимог щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» виконавчий збір це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Будучи повідомленим 13.05.2015 року про результати судового розгляду та про необхідність виплатити на користь ОСОБА_3 заборгованість, ПП «Шива» мало право та можливість до дня винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 10.07.2015 року виконати рішення в добровільному порядку, або, в разі неможливості його виконання, вирішити питання щодо відстрочення або розстрочення виконання рішення в передбаченому законом порядку. Проте ПП «Шива» не скористалося своїм правом, цілком усвідомлюючи наслідки таких дій.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 17, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», ст.ст. 6, 8, 9, 11, 69, 86, 158-163, 167, 181 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Приватного підприємства «Шива» до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору залишити без задоволення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 30 жовтня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлений 2 листопада 2015 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий :