Справа № 2-а-13461/11
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2011-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2011 рокуСправа №2-а-13461/11

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Герчаківська О.Я., розглянувши адміністративну справу у порядку скороченого провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену соціальну державну допомогу відповідно до вимог Закону України Про соціальний захист дітей війни- ,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену соціальну державну допомогу відповідно до вимог Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як особі, що у встановленому порядку набула статус дитини війни.

Вважаю, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV (у редакції від 18.11.2004) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Вимогами пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року №107-VІ було змінено положення ст.6 Закону України №2195-ІV.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року ці зміни визнані неконституційними, оскільки за правилами ч.2 ст.3 Закону України №2195-ІV державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року припинили свою чинність відповідно з 22 травня 2008 року.

Отже, починаючи з 22 травня 2008 року і по даний час діє положення ст. 6 Закону України №2195-ІV (у редакції від 18.11.2004 року), відповідно до якого позивач має право на одержання підвищення до пенсії як дитина війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісячно.

Однак, позивач у позовних вимогах просить стягнути з відповідача на його користь недоплачену йому соціальну державну допомогу до пенсії за період з січня 2007 року по липень 2010 року включно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком

Позивач просить поновити строк звернення до суду, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт пропуску звернення з поважних причин. Доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду є безпідставними та жодними доказами не підтвердженні.

Позивач повинен був дізнатись про порушення свого права з дня офіційного опублікування рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у офіційному виданні Вісник Конституційного Суду України № 4 від 07.11.2007 року.

З дня опублікування рішення і до дня подання позивачем позову минув шестимісячний строк звернення до суду.

Поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутись до суду зі захистом своїх прав з часу опублікування рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року позивачем не наведено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 18, 71, 99 183-2 КАС України, ст.ст. 22,64, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 1,6,7 Закону України Про соціальний захист дітей війни(від 18.11.2004 року, із змінами та доповненнями) №2195- ІV, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявід 09.07.2003 року №1058- ІV, п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 ріквід 19 грудня 2006 року № 489-V. Пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року №107-VІ, ст.52 Закону України "Про державний бюджет на 2010р.", рішеннями Конституційного Суду України за №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та за №10рп/2008 від 22.05.2008 року, п. 34 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митоза № 7-93 від 21.01.1993 року, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену соціальну державну допомогу відповідно до вимог Закону України Про соціальний захист дітей війни- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду: ОСОБА_2