Справа № 2-а-1549/11
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2а 1549 / 2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2011 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ітріна М.В., при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 13.05.2011 року інспектор ДПС Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови його визнано винним в порушенні п.12.4 ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ОСОБА_4), та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 255 грн.

Виходячи з постанови, позивач о 06 год. 00 хв. 13.05.2011 року, керуючи автомобілем «ГАЗ-3302», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на ділянці 110 км. автодороги Ул`янівка - Миколаїв, де встановлено максимальну швидкість руху 60 км год., рухався зі швидкістю 83 км-год.

Позивач просив суд скасувати спірну постанову мотивуючи тим, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки він їхав з дозволеною швидкістю у загальному потоці транспортних засобів, а зафіксована співробітником ДАІ швидкість належить іншому автомобілю. Вважає, що працівник міліції не мав права використовувати прилад вимірювання швидкості «Беркут», оскільки прилад не сертифікований і не має функцій фото- чи кінозйомки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_4 не порушував, свою незгоду з діями працівника міліції позивач виклав в протокол про адміністративне правопорушення, просив при розгляді справи забезпечити йому участь захисника, але працівник ДАІ його свідчення проігнорував, натомість виніс спірну постанову.

Представник відповідача будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, письмових заперечення щодо позовних вимог суду не надав.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2011 р. посадовою особою УДАІ УМВС України в Миколаївській області, у порядку ст. 283 КУпАП винесено постанову ВЕ1№096301, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Як зазначено у вищезгаданій постанові, позивач о 06 год. 00 хв. 13.05.2011 року, керуючи автомобілем «ГАЗ-3302», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на ділянці 110 км. автодороги Ул`янівка - Миколаїв, де встановлено максимальну швидкість руху 60 км год., рухався зі швидкістю 83 км-год. тим самим порушивши п.12.4 ОСОБА_4.

Відповідно до п. 12.4 ОСОБА_4, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км-год.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за перевищення водієм транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення, позивач в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення надав посадовій особі відповідача письмове пояснення, в якому вказував на незгоду зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлених останнім доводів.

Перед винесенням постанови, враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_2 заперечував факт порушення ним ОСОБА_4, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наявності заперечення позивача, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідач не скористався правом участі у розгляді справи та спростуванні вимог позивача надаючи суду відповідні докази щодо правомірності своїх дій і не довів в суді, що позивач порушив ОСОБА_4, не надав суду документів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність винесення постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КпАП, і вбачає правові підстави щодо скасування постанови у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 94 КАС України судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9 , 11, 69-71, 86, 94 , 97, 158- 163, 167 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову ВЕ1№096301 від 13 травня 2011 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає

Головуючий: