Справа № 2а-2941/10/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 р. Справа № 25129/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Олендера І.Я. , Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Трускавець Львівської обл. на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2010р. про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття»до Державної податкової інспекції у м.Трускавець Львівської обл. про визнання дій протиправними, скасування наказу і направлення на проведення позапланової документальної перевірки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 07.04.2010р. клопотання позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю /ОСОБА_2/ «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття»про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково; вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Державної податкової інспекції /ДПІ/ у м.Трускавець Львівської обл. № 38 від 24.03.2010р. «Про проведення позапланової документальної перевірки»(а.с.1-2).

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржила відповідач ДПІ у м.Трускавець Львівської обл., яка покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, просить скасувати оскаржувану ухвалу (а.с.14-15).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом в оскаржуваній ухвалі не описано, в чому саме полягає очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача реалізацією оспорюваного наказу до ухвалення рішення в адміністративній справі; вказана ухвала прийнята без виклику представників відповідача, також її копія не була скерована на адресу податкового органу у встановлені законом строки.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Згідно ч.1 ст.118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із змісту вимог наведених статей слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо повязаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у звязку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як слідує із заявленого позову, позивач ОСОБА_2 «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття»звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії начальника ДПІ у м.Трускавці ОСОБА_3 щодо видання наказу та направлення на проведення позапланової виїзної документальної перевірки товариства, скасувати наказ № 38 від 24.03.2010р. і направлення № 022/23-0 від 24.03.2010р. на проведення виїзної позапланової документальної перевірки (а.с.4-6).

В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача № 76/1 від 01.04.2010р. (вхідний реєстраційний номер 11678 від 06.04.2010р.) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу № 38 від 24.03.2010р. та заборони податковому органу здійснювати адміністративний арешт активів ОСОБА_2 «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття», а також вчиняти будь-які інші дії, повязані з недопуском до перевірки на підставі вищевказаного наказу (а.с.11-12).

Вказане клопотання обгрунтоване тим, що наявна очевидна незаконність призначеної перевірки і свідоме порушення законодавства перевіряючими особами, а також існуванням подальшої загрози незаконного втручання в господарську діяльність позивача зі сторони податкового органу.

Згідно оскаржуваної ухвали мотивами часткового задоволення вищевказаного клопотання і вжиття судом заходів забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача реалізацією наказу № 38 від 24.03.2010р. до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також значна складність у відновленні прав, свобод та інтересів позивача в разі задоволення позову.

Щодо інших вимог клопотання про заборону податковому органу здійснювати адміністративний арешт активів позивача, а також вчинення будь-яких інших дій, повязаних з недопуском до перевірки, то суд виходив з того, що дане питання є вирішенням спору по суті, а тому такі задоволенню не підлягають.

Враховуючи у сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про своєчасність і обґрунтованість вжитих заходів забезпечення позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117, 118 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Наказ керівника податкового органу про призначення позапланової перевірки видається ним на реалізацію своїх повноважень, передбачених ч.7 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». При цьому такий наказ відповідно вказаного Закону є одним із документів, за умови надання яких під розписку платнику податків податковий орган має право приступити до проведення перевірки.

У свою чергу, згідно з п. «г»пп.9.1.2 п.9.1 ст.9 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в разі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, до такого платника податків може бути застосований адміністративний арешт активів.

Таким чином, видання керівником податкового органу наказу про проведення позапланової перевірки безпосередньо призводить до виникнення певних обов'язків у платника податків, щодо якого прийнято рішення про проведення перевірки. Тому зазначений наказ є таким, що має правове значення, а отже, є актом у розумінні п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Вживаючи заходи забезпечення позову і зупиняючи дію оскаржуваного наказу ДПІ у м.Трускавець Львівської обл. № 38 від 24.03.2010р. «Про проведення позапланової документальної перевірки», судом підставно враховані доводи позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача реалізацією спірного наказу до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також значною складністю у відновленні прав, свобод та інтересів позивача в разі задоволенні позову.

При цьому колегія суддів враховує, що саме вказаний наказ оспорюється позивачем, який наполягає на порушенні порядку призначення і проведення позапланових перевірок; спірна перевірка стосується господарської діяльності ОСОБА_2 «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття».

Окрім цього, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на даний час в платника податків проходить планова документальна перевірка, до якої ревізори податкового органу допущені; також вказаною перевіркою будуть охоплені питання, з приводу яких призначалася згідно спірного наказу позапланова документальна перевірка.

Оцінюючи в сукупності наведене, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно застосовані заходи забезпечення позову, які передбачені ст.117 КАС України, при цьому суд прийшов до обґрунтованого припущення про те, що захист прав та інтересів позивача без вжиття таких заходів стане неможливим і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Разом з цим, вжиті заходи забезпечення позову відповідають предмету позову (матеріально-правовій вимозі), є співрозмірними із заявленими вимогами, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення; також вказані заходи узгоджуються із цілями такого інституту як забезпечення позову.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на порушення судом порядку виклику представників сторін в судове засідання для вирішення заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вказане клопотання розглянуто судом в порядку ч.1 ст.118 КАС України через його обґрунтованість та терміновість негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Твердження апелянта на порушення судом строків і порядку скерування на адресу відповідача копії винесеної ухвали про вжиття заходів забезпечення позову колегія суддів не вважає достатньою підставою для зміни чи скасування винесеного судового рішення згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України, оскільки таке порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

При цьому колегія суддів зазначає, що законне, обгрунтоване та правильне по суті і справедливе рішення не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Трускавець Львівської обл. на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2010р. про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі № 2а-2941/10/1370 - залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Олендер І.Я. , Каралюс В.М.

< Текст >