Справа № 807/2379/14
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 876/10346/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

16.07.2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якому просять визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 12.06.2014 року № 93 «Про визнання таким, що втратив чинність, пункт 2 розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001р. № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла»; встановити відсутність повноваження у голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області виносити розпорядження про визнання таким, що втратив чинність, пункт 2 розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001р. № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла»; заборонити Великоберезнянській районній державній адміністрації Закарпатської області в особі її керівника визнавати таким, що втратило чинність, скасовувати розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації від 17.10.2001р. № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» повністю та/або частково; зобовязати відповідача відновити усі права позивачів як батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла в смт. В. Березний, вул. Корятовича, 10 з моменту їх порушення.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 12 червня 2014 року за № 93 «Про визнання таким, що втратив чинність, пункт 2 розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу Святого Гавриїла». В решті позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що голова Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області не наділений повноваженням відповідно до вимог Закону України «Про місцеві державні адміністрації» скасовувати власні розпорядження, натомість, Президент України, Кабінет Міністрів України, голова місцевої державної адміністрації вищого рівня або суд компетентний з даного питання. Таким чином, вимога позивачів стосовно визнання незаконним та скасування розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 12.06.2014 року за № 93 «Про визнання таким, що втратив чинність, пункт 2 розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001 року за № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» є законною та обґрунтованою.

Разом з тим, суд першої інстанції вважає, що в решті позовних вимог слід відмовити, оскільки задоволено вимогу позивачів стосовно визнання незаконним та скасування розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 12.06.2014 року за № 93 «Про визнання таким, що втратив чинність, пункт 2 розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001 року за № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» у зв'язку та на підставі визнання відсутності повноважень у голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області при винесенні оскаржуваного розпорядження та після його скасування в батьків-вихователів відновляться їх права передбачені до винесення оскаржуваного розпорядження.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Великоберезнянська районна державна адміністрація Закарпатської області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що Положення про дитячий будинок св. Гавриїла, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 17.10.2001 р. №254 базується на постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1994 року №267 «Про затвердження Положенням про дитячий будинок сімейного типу», яка втратила чинність при прийнятті постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 року №564, тому голова райдержадміністрації привів пункт 2 розпорядження голови від 17.10.2001 року №254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу «Святого Гавриїла», яке є нормативно правовим актом, у відповідність до вимог чинного законодавства.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не взяв до уваги наказ Міністерства юстиції України 12.04.2005 р. №34/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 р. №883/5), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2013 року за №742/23274 «Про Порядок подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації», постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 року №564 «Про затвердження Положенням про дитячий будинок сімейного типу».

Окрім цього, функціонування діяльності дитячого будинку «Святого Гавриїла» здійснюється на підставі ОСОБА_3 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу, яка укладається між районною державною адміністрацією та батьками-вихователями. Саме в ОСОБА_3 про організацію діяльності дитячого будинку передбачається, що райдержадміністранія зобовязується щомісяця виплачувати грошове забезпечення батькам вихователям дитячого будинку сімейного типу. ОСОБА_3 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сімї ОСОБА_4 («Святого Гавриїла») укладена 16.11.2011 року №106 між Великоберезнянською райдержадміністрацією та батьками вихователями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є діючою і ґрунтується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 року № 564. На даний час на розгляді у Львівському апеляційному адміністративному суді є справа про скасування вищезазначеної ОСОБА_3, у звязку із зміною істотних умов угоди, а саме із зменшенням кількості вихованців, які виховуються в дитячому будинку сімейного типу «Святого Гавриїла» і наданий момент ще не винесено остаточного рішення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційноїінстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» було передбачено наступне:

1. Створити дитячий будинок сімейного типу святого Гавриїла в Закарпатській області, в смт. Великий Березний, по вул. Корятовича, 10;

2. Зареєструвати Положення про дитячий будинок сімейного типу святого Гавриїла в Закарпатській області, смт. Великий Березний, по вул. Корятовича,10;

3. Затвердити батьками-вихователями дитячого будинку сімейного типу святого Гавриїла подружжя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

4. Направити в дитячий будинок сімейного типу святого Гавриїла для виховання та спільного проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (згідно списку).

Розпорядженням головови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 12.06.2014 р. № 93 визнано таким, що втратив чинність, пункту 2 розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла», зареєстрованого у Великоберезнянському районному управлінні юстиції 19.10.2001 року за №15/41. У відповідності до пункту 2 вказаного розпорядження дане розпорядження набирає чинності після державної реєстрації у Великоберезнянському районному управління юстиції Закарпатської області з моменту його оприлюднення.

Згідно наявної в матеріалах справи копії Великоберезнянської районної газети «Карпатська зірка» № 21 (8069) від пятниці, 04.07.2014 року, в тиражі даної газети оприлюднено розпорядження від 12.06.2014 р. № 93.

У відповідності до вимог ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної ОСОБА_4 України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку

З огляду на викладене слідує, що приписи наведеного Закону не передбачають повноважень голови державної адміністрації скасовувати раніше прийняті розпорядження або визнавати останні такими, що втратили чинність, з підстав їх невідповідності вимогам чинного законодавства.

Окрім цього, згідно рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Слід зауважити, що розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла», п.2 якого визнано таким, що втратив чинність розпорядженням головови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 12.06.2014 р. № 93 визнано таким, що втратив чинність, пункту 2 розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.10.2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» є ненормативно правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а тому не може бути в подальшому скасоване головою державною адміністрацією.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з ч.ч.2,3 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту наведених правових норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому, а тому адміністративний суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог щодо заборони Великоберезнянській районній державній адміністрації Закарпатської області в особі її керівника визнавати таким, що втратило чинність, скасовувати розпорядження голови Великоберезнянської районної державної адміністрації від 17.10.2001р. № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» повністю та/або частково та зобовязання відповідача відновити усі права позивачів як батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла в смт. В. Березний, вул. Корятовича, 10 з моменту їх порушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі №807/2379/14 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання незаконним та скасування розпорядження без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

ОСОБА_4