Справа № 826/12703/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар»

до

Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління

ДФС у м. Києві

про

визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонар» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

визнати протиправними дії працівників Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо зменшення сум податкового кредиту за серпень 2014 року ТОВ «Сонар» (код ЄДРПОУ 30636330) з ПДВ на суму 340421,00 грн. та зменшення податкового зобов’язання з ПДВ за квітень 2014 року та серпень 2014 року на загальну суму 343778,00 грн. в «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України»;

зобов’язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві вчинити дії щодо відновлення суми податкового кредиту ТОВ «Сонар» (код ЄДРПОУ 30636330) з ПДВ на суму 340421,00 грн. та податкового зобов’язання з ПДВ на суму 343778,00 грн. за відповідні місяці 2014 року в «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

У судовому засіданні 14 липня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його, представник відповідача заперечив проти позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об’єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 19 січня 2015 року № 80, направлення від 19 січня 2015 року № 62/26-57-22-04-21П, згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Сонар» (код ЄДРПОУ 30636330) з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами за серпень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 29 січня 2015 року № 37/26-57-22-04-10/30636330.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення:

пункту 44.1 статті 44, пунктів 201.1, 201.6, 201.10 статті 201, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством було завищено податковий кредит за серпень 2014 року в сумі 340421,00 грн.;

пункту 44.1 статті 44, пунктів 20.1, 201.6, 201.10 статті 201, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством завищено податкові зобов’язання за квітень 2014 року та травень 2014 року по взаємовідносинах із ТОВ «Боройл Термінал» (код ЄДРПОУ 38749747), Договір про спільну діяльність між ТОВ «Петрол Девелопмент», ТОВ «Геокон» та ТОВ «Прайм Девелопмент» (код ЄДРПОУ 587438386) та ТОВ «Альма-2» (код ЄДРПОУ 23501621) у сумі 282117,00 грн.

Не погоджуючись із такими висновками акта перевірки ТОВ «Сонар» 06 лютого 2015 року подало до канцелярії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві письмові заперечення на акт від 29 січня 2015 року № 37/26-57-22-04-10/30636330.

Своїм листом від 14 лютого 2015 року № 2176/10/26-57-22-04-22 відповідач повідомив товариство про залишення висновків акта перевірки без змін, а заперечення позивача відповідно – без задоволення.

У свою чергу, з листа ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02 червня 2015 року № 6903/10/26-57-22-04-22, наданого у відповідь на запит ТОВ «Сонар» від 26 травня 2015 року № 42, вбачається, що жодні податкові повідомлення-рішення на підставі зазначеного акта перевірки не виносилися, результати акта від 29 січня 2015 року № 37/26-57-22-04-10/30636330 внесено до електронної інформаційно-аналітичної бази.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна податкова інспекція є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам Податкового кодексу України. Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Суд може захистити право платника податку у разі проведення перевірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених законом. Наявність негативних наслідків такої перевірки для можливості судового захисту законом не вимагається. Право на судовий захист пов'язане з самою протиправністю дій. Окрім того, позивачем не оспорювалось право державної податкової інспекції на проведення перевірок, взагалі, він доводив протиправність розпочатої щодо нього перевірки.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для перевірки правомірності дій відповідача - суб'єкта владних повноважень щодо здійснення позапланової перевірки позивача в розрізі дотримання порядку, визначеного приписами Податкового кодексу України.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений положеннями статті 78 ПК України, а особливості проведення документальної невиїзної перевірки врегульовані положеннями статті 79 ПК України.

Так, у пункту 78.4 статті 78 ПК України закріплено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пункт 79.2 статті 79 ПК України деталізує наведену вище норму та закріплює, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Правила листування з платником податків врегульовані статтею 42 ПК України.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Крім того, пунктом 79.1 статті 79 ПК України також закріплено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення перевірки визнано підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Правовою нормою, закріпленою у названому підпункті, передбачено, що перевірка проводиться лише у випадку якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом 29 жовтня 2014 року направлено на адресу позивача запит № 1599/10/26-57-22-01-21 «Про надання інформації та її документального підтвердження» в якому, посилаючись на підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункту 1 абзацу 3 пункту 73.3 статті 73, статті 74, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, просила надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) по господарських відносинах з контрагентами за серпень 2014 року.

Листом від 13 листопада 1014 року № 145, позивач надав пояснення на запит контролюючого органу від 29 жовтня 2014 року, разом з відповідними документами.

Крім того, 18 грудня 2014 року відповідачем направлено запит № 4344/10/26-57-22-03, яким з посиланням на підпункт 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 72.1.1.3 пункту 72.1 статті 72, пунктів 1,6 абзацу 3 пункту 73.3 статті 73, статті 74, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, просила надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) для з’ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку (податку на прибуток та податку на додану вартість) із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операції по господарських відносинах з ТОВ «Пазл Строй» (код ЄДРПОУ 38545801) за період з 01 січня 2013 року по 30 жовтня 2014 року.

Відтак, на підставі наказу від 19 січня 2015 року № 80, направлення від 19 січня 2015 року № 62/26-57-22-04-21П, згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Сонар» (код ЄДРПОУ 30636330) з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами за серпень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 29 січня 2015 року № 37/26-57-22-04-10/30636330.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обставин, що стали підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Сонар», що у свою чергу, свідчить про її правомірність.

Способом здійснення податкового контролю також є інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Згідно з пунктом 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до приписів підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженогонаказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 № 266, який втратив чинність на підставі наказу № 165 від 14.06.2013.

Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 № 1197 "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року було введено в експлуатацію АІС "Податковий блок" в органах державної податкової служби всіх рівнів, згідно з пункту 2.1 якого існуючі інформаційні системи експлуатувалися паралельно з інформаційною системою "Податковий блок" до 31.01.2013 року.

Таким чином, інформаційна система «Податковий блок» є інформаційною базою обробки та використання податкової інформації, а результати її опрацювання використовуються в своїй діяльності органами державної податкової служби.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПК України суд зазначає, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

За таких обставин, з огляду на правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо проведення позапланової виїзної перевірки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дії працівників Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо зменшення сум податкового кредиту за серпень 2014 року ТОВ «Сонар» (код ЄДРПОУ 30636330) з ПДВ на суму 340421,00 грн. та зменшення податкового зобов’язання з ПДВ за квітень 2014 року та серпень 2014 року на загальну суму 343778,00 грн. в «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

Крім того, в постанові від 09.12.2014 р. у справі № 21-511а14 Верховний Суд України висловив позицію, що включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Зокрема, виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПК колегія суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла такого правового висновку: для інформаційно - аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Відтак, враховуючи встановлену правомірність дій контролюючого органу під час проведення позапланової виїзної перевірки позивача, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов’язання відповідача вчинити дії щодо відновлення суми податкового кредиту ТОВ «Сонар» (код ЄДРПОУ 30636330) з ПДВ на суму 340421,00 грн. та податкового зобов’язання з ПДВ на суму 343778,00 грн. за відповідні місяці 2014 року в «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник