Справа № 818/2623/15
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р. Справа № 818/2623/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи - ОСОБА_1, приватне виробниче підприємство "Вибір", про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав у судовому засіданні, про скасування постанови ВП № 9504200 від 19.12.2008 р., винесеної Зарічним ВДВС Сумського МУЮ, в частині накладення арешту на нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання Зарічного ВДВС Сумського МУЮ винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна предмета іпотеки, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває в іпотеці ТОВ "Кей-Коллект" на підставі іпотечних договорів від 15.12.2006 та від 26.06.2008. Свої вимоги мотивує тим, що 15.12.2006 р. та 26.06.2008 р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитні договори, відповідно до яких останньому було надано кредит у розмірі 39700,00 дол. США зі сплатою 12,3% річних строком до 14.12.2017 р. та кредит у розмірі 49950,00 дол. США зі сплатою 15 % річних строком до 23.06.2023 р. відповідно. В забезпечення виконання вказаних зобовязань майновим поручителем ОСОБА_1 передано в іпотеку Банку згідно з Договорами іпотеки № 38053 від 15.12.2006 р. та № 38053/1 від 26.06.2008 р. нерухоме майно квартиру, загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

11.06.2012 р. відповідно до договору факторингу ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей-Колект" свої права вимоги за зобовязаннями позичальника по кредитному договору.

09.07.2015 р. позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у т.ч. на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, постановою Зарічного ВДВС Сумського МУЮ від 19.12.2008 р. ВП № 9504200 накладено арешт. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Жодного з цих документів на виконанні у відповідача не перебуває, тому звертати стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки, державний виконавець без відповідних виконавчих документів не має права. Таким чином, відповідач своїми діями щодо накладення арешту на вказане нерухоме майно, що є предметом іпотеки, порушив законні права та інтереси банку як іпотекодержателя, а тому просить визнати його дії протиправними, зобовязавши зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, зазначив, що державний виконавець діяв в межах Закону України "Про виконавче провадження", відповідно, підстав для скасування оскаржуваної постанови та зобовязання зняти арешт з вказаного нерухомого майна немає. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ПВП "Вибір" проти позову не заперечував.

Третя особа ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про причини неявки всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.12.2006 р. та 26.06.2008 р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитні договори, відповідно до яких останньому було надано кредит у розмірі 39700,00 дол. США зі сплатою 12,3% річних строком до 14.12.2017 р. та кредит у розмірі 49950,00 дол. США зі сплатою 15 % річних строком до 23.06.2023 р. відповідно (а.с.11-17,21-26).

В забезпечення виконання вказаних зобовязань майновим поручителем ОСОБА_1 передано в іпотеку Банку згідно з Договорами іпотеки № 38053 від 15.12.2006 р. та № 38053/1 від 26.06.2008 р. нерухоме майно квартиру, загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18-20,27-28).

11.06.2012 р. відповідно до договору факторингу ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей-Колект" свої права вимоги за зобовязаннями позичальника по кредитному договору (а.с.29-31).

22.09.2008 р. державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 9504200 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1601, виданого Зарічним районним судом м. Суми 22.08.2008 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПВП "Вибір" боргу в розмірі 2482,74 грн (а.с.71).

19.12.2008 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 (а.с.72).

На думку суду, постанова державного виконавця про про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є обґрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За змістом ч. 2 ст. 25 Закону у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення державний виконавець розпочинає примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Заходи примусового виконання рішень визначені у статті 32 Закону. Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону).

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначений у главі 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 52 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

В межах виконавчого провадження на підставі ст. 57 Закону 19.12.2008 р. відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для скасування постанови про накладення арешту є її протиправність. У даному випадку позивач не обгрунтував протиправності оскаржуваної постанови на час її винесення та не надав суду доказів, що постанова державного виконавця про арешт майна боржника перешкоджає його діяльності, а надані представником позивача пояснення не доводять факту протиправності дій ДВС щодо накладення арешту на належну боржникові квартиру. Натомість дії державного виконавця, вчинені у виконавчому провадженні, повністю відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, позивач просить суд зобов'язати відповідача винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна предмета іпотеки, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває в іпотеці ТОВ "Кей-Коллект" на підставі іпотечних договорів від 15.12.2006 та від 26.06.2008. Однак суд звертає увагу, що зняття арешту, накладеного на майно боржника, є похідним від визнання протиправною постанови державного виконавця, якою арешт накладено. Оскільки позивачем на доведено протиправності постанови державного виконавця від 19.12.2008 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у задоволенні даної вимоги також необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження своєї позиції, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи - ОСОБА_1, приватне виробниче підприємство "Вибір", про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2015 року.