Справа № 826/18298/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Агенція БОЗ”

про

стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (далі по тексту – позивач, ДПІ у Шевченківському районі) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агенція БОЗ” (далі по тексту – відповідач, ТОВ “Агенція БОЗ”), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 478 815,10 грн.

За даними довідки про заборгованість, за ТОВ “Агенція БОЗ” обліковується заборгованість перед бюджетом у розмірі 478 815,10 грн., у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 319 894,64 грн. та з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 158 920,46 грн.

Оскільки в добровільному сума заборгованості відповідачем не сплачена, ДПІ у Шевченківському районі просить стягнути зазначену суму у судовому порядку.

Відповідач письмового заперечення проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами ДПІ у Шевченківському районі та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступних мотивів.

Матеріали справи свідчать, що спірна сума заборгованості з податку на додану вартість виникла внаслідок несплати відповідачем суми податкового зобов’язання, самостійно визначеної в податкових деклараціях від 18 липня 2014 року, від 15 серпня 2014 року, від 19 вересня 2014 року, від 17 жовтня 2014 року, від 19 листопада 2014 року, від 19 грудня 2014 року, від 19 січня 2015 року, від 18 лютого 2015 року, від 18 березня 2015 року та від 01 лютого 2015 року.

Спірна сума заборгованості з податку на додану вартість виникла внаслідок несплати відповідачем суми податкового зобов’язання, самостійно визначеної в податкових деклараціях від 21 травня 2014 року, від 18 липня 2014 року, від 17 жовтня 2014 року та від 20 січня 2015 року.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Матеріали справи підтверджують, що позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 14 травня 2014 року, однак податкові зобов’язання залишилися не погашеними.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів на підтвердження сплати ТОВ “Агенція БОЗ” спірної суми заборгованості, станом на день вирішення спору відповідачем до суду не надано.

Таким чином, факт наявності у позивача заборгованості у розмірі 478 815,10 грн., у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 319 894,64 грн. та з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 158 920,46 грн. є підтвердженим.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ у Шевченківському районі є доведеними, підтверджуються необхідними доказами, та про необхідність їх задоволення.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 1 частини першої статті 3, пунктом 1 частини першої статті 17, статтями 17, 69, 70, 71, 106, 107, 121, 158 – 163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві задовольнити повністю.

3. Допустити негайне виконання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко