Справа № 2а-12511/10/2670
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2010-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Степанюк А.Г., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Державної податкової інспекції у Деснянському районі м.Києва

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції-Плюс"

третя особа: Державний реєстратор Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації

про

визнання недійсними запису про проведення державної реєстрації ТОВ «Інвестиції – плюс»; визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100234338 з моменту видачі; припинення юридичної особи ТОВ «Інвестиції – плюс».

ВСТАНОВИВ:

Згідно п. 4 ч.1 ст. 106 КАС України у позовній зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 104 КАС України суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Приписи ст.2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” передбачають, що завданнями органів державної податкової служби є: здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі); внесення у встановленому порядку пропозицій щодо вдосконалення податкового законодавства; прийняття у випадках, передбачених законом, нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб; роз'яснення законодавства з питань оподаткування серед платників податків; запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Статтями 8 - 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»визначені функції органів державної податкової служби.

Згідно з п. 11 ст.10 цього ж Закону державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконують такі функції: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

З метою реалізації завдань та функцій, покладених на органи державної податкової служби, останні, згідно зі ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу” наділені певною сукупністю прав, що кореспондують таким завданням та функціям.

Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, враховуючи приписи зазначених вище нормативно-правових актів, суд приходить до наступних висновків.

Органи державної податкової служби як суб’єкти владних повноважень мають право звертатися до адміністративного суду з позовами виключно у випадках, встановлених законом.

Таким законом є Закон України “Про державну податкову службу в Україні”, яким передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду з позовами: 1) до підприємств, установ, громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна; 2) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Таких повноважень як звернення податкових органів до суду, зокрема, адміністративного, з позовами про визнання недійсними запису у Єдиному державному реєстрі, свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість Закон України «Про державну податкову службу в Україні»не передбачає.

Як вбачається з позовної заяви, жодних доводів на обґрунтування права на звернення до суду з заявленими вимогами з посиланням на норми чинного законодавства, що уповноважують позивача на вчинення таких дій, останнім не наведено.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 106 КАС України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність. Представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону. Законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Частиною 2 ст. 58 КАС України визначено, що повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду чи факт родинних, опікунських тощо відносин з особою, інтереси якої вони представляють.

Позивачем не додано до позовної заяви документу, який підтверджує повноваження особи, яка підписала позовну заяву.

Відповідно до ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунуті позивачем у строк до 4 жовтня 2010 р. шляхом викладення обґрунтування права на звернення, зокрема, до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсними запису у Єдиному державному реєстрі, свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість та надання документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву.

Керуючись ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк до 04 жовтня 2010 року для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Згідно ч. 3 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти дні з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Степанюк