Справа № 815/4133/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4133/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщені суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення №18662294 від 16.01.2015 року про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення №18662294 від 16.01.2015 року про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні 19.08.2015 року прокурором були підтримані позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на те, що підставою для прийняття оскаржених рішень державного реєстратора про реєстрацію права на нерухоме майно була декларація про готовність обєкта до експлуатації, яка в подальшому була скасована, що є безумовною підставою для скасування цих актів державного реєстратора. Представник позивача, представник відповідача та відповідач, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача були сповіщені належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.158,159,160-162,163-164,165-167), але не прибули в судове засідання без поважних причин. Прокурор не заявив клопотань про витребування додаткових письмових доказів, допиту свідків чи експертів по цій справі, а тому, відповідно до положень ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення щодо розгляду справи в порядку письмового провадження 03.11.2015 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідачі Реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та державний реєстратор ОСОБА_1, на підставі ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади і її посадовою особою, які згідно ст.ст.4,8,15,16,19 цього ж Закону здійснюють повноваження щодо реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, а тому його рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, ч.1, п.2 ч.1 ст.17, ст.104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

При розгляді справи судом встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.10.2014 по справі №495/7337/14-ц (а.с.10-11) (з урахуванням ухвали про розяснення судового рішення від 06.01.2015 №495/25/15-ц а.с.11-12) затверджено умови мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, у звязку із невиконанням грошового зобовязання, згідно якої за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок №63»А»/3, по вул. Приморській, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський. Цією ж ухвалою провадження у справі закрито.

В подальшому, ОСОБА_2 звернулась із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаної ухвали суду, яку 12.05.2015 задоволено, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Водночас, державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 своїм рішенням від 16.01.2015 року №18662294 (а.с.13) за ОСОБА_2 проведено державну реєстрацію права власності на приватний житловий будинок по вул. Приморська, 63«А»/3, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, що в цілому складається з житлового будинку літ. «В», загальною площею 1474,7 кв.м., житловою 1053,8 кв.м., №1-2 огорожа (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 03), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2015 року №32304354 (а.с.14).

Прокурор вважає, що факт скасування судового рішення, за яким за третьою особою здійснена державна реєстрація права власності на нерухоме майно є достатньою підставою для скасування рішення державних реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд погоджується з позицією прокурора про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора прав власності на нерухоме майно з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 цього ж Закону зазначено, що система органів державної реєстрації складає спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та його територіальні органи, які є органами державної реєстрації прав.

Держателем Державного реєстру прав є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України.

Статтею 8 Закону передбачено, що орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону держана реєстрація прав здійснюється на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок) визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно з п.6 Порядку документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник.

Враховуючи, що ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.10.2014 року у справі №495/7337/14-ц та від 06.01.2015 року у справі №495/25/15-ц скасовано ухвалою того ж суду від 30.04.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно також мають бути скасовані, у звязку із скасуванням підстави проведення державної реєстрації права власності.

Крім того, згідно п.49 Порядку у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані обєкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований обєкт нерухомого майна заявник подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

Як встановлено перевіркою, для проведення державної реєстрації права власності документи щодо права власності або оренди/користування земельною ділянкою не надано.

В силу вимог ч.2 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі», особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

Порядок надання земельних ділянок у власність, в постійне користування, а також в оренду визначено нормами ЗК України, зокрема, ст.ст. 118, 123, 124 та Законом України «Про оренду землі».

Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з ч.2 ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК України, або за результатами аукціону.

Згідно приписів ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому, нормами чинного законодавства не надано повноважень органам місцевого самоврядування по передачі земель державної та комунальної власності юридичним чи фізичним особам в користування без дотримання, зокрема, положень ст.ст.123,124 ЗК України.

Крім того, частина 2 ст.792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», яким визначені загальні засади набуття, реалізації і припинення права на оренду земельної ділянки, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно з ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин, відповідно до положень ч.2 ст.162 КАС України, суд повинен винести постанову про задоволення позовних вимог прокурора про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 №18662294 від 16.01.2015 року щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на обєкт нерухомого майна: адміністративний будинок, що розташований за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Затока, вулиця Приморська будинок 63А/3.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.