Справа № 2а-1578/10/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2010-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2010 р. Справа № 2a-1578/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

при секретарі Третяк В.Р.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_4 до Калуської обєднаної державної податкової інспекції про визнання податкового-повідомлення рішення нечинним,

в с т а н о в и в:

27.04.2010 року ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Калуської обєднаної державної податкової інспекції про визнання податкового повідомлення-рішення № /0 від 12.04.2010 року нечинним. Позовні вимоги мотивував тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене на підставі акту перевірки від 31.03.2010 року, висновки якого щодо порушення норм матеріального права України є необґрунтованими.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, вказавши, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення за № /0 від 12.04.2010 року. Вважає його нечинним, так як не погоджується із зафіксованим в акті перевірки висновками Калуської оДПІ щодо порушення вимог чинного законодавства. Зазначив, що позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, а саме, за серпень 2009 року в розмірі 49 895,00 грн., за вересень 2009 року в розмірі 36 617,00 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 36 567,00 грн. та за січень 2010 року в розмірі 29 975,00 грн., яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалась в період з 01.07.2009 року по 31.01.2010 року. Наголосив, що декларації з податку на додану вартість за вказаний період заповнені на підставі податкових накладних за № 75, 92, 108 та 121 від 27.07.2009 року, 20.08.2009 року, 17.09.2009 року та від 20.10.2009 року відповідно, які видані ОСОБА_4 при поступленні коштів на розрахунковий рахунок Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша в оплату за придбане ним нежитлове приміщення. Зауважив, що згідно вказаних податкових накладних не здійснювалась часткова передача майна, а проводилась часткова оплата за придбане ним нежитлове приміщення, тому посилання відповідача на порушення ним п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 даного Закону є необґрунтованими. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили, що оскаржуване рішення ґрунтується на висновках проведеної перевірки, прийнятих у відповідності до положень чинного законодавства. Зазначили, що на придбане ОСОБА_4 нежитлове приміщення Фондом комунальної власності територіальної громади м. Калуша видані чотири податкові накладні, а саме № № 75, 92, 108 та 121 від 27.07.2009 року, 20.08. 2009 року, 17.09.2009 року та від 20.10.2009 року відповідно. Наголосили на тому, що вказані податкові накладні заповнені з порушенням вимог п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість»та п.15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом ДПА України за № 165 від 30.05.1997 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 233/2037 від 23.06.1997 року, а тому відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 даного Закону позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за придбане ним нежитлове приміщення. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, просили в задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що оскільки оплата за придбане ОСОБА_4 нежитлове приміщення згідно договору купівлі-продажу за № 2898 від 16.07.2009 року здійснювалася поетапно, головним бухгалтером Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша ОСОБА_6 виписувалися податкові накладні при кожному поступленні коштів на розрахунковий рахунок Фонду, тобто за фактом проплат.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала суду аналогічні показання, як і попередній свідок. Зазначила, що податкові накладні за № № 75, 92, 108 та 121 від 27.07.2009 року, 20.08.2009 року, 17.09.2009 року та від 20.10.2009 року заповнені нею з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 08.02.2002 року зареєстрований виконавчим комітетом Калуської міської ради як фізична особа - підприємець та 13.08.2002 року взятий на податковий облік як платник податків Калуською обєднаною державною податковою інспекцією.

Крім того, 26.06.2008 року ОСОБА_4 як фізична особа - підприємець взятий відповідачем на податковий облік як платник податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що з 23.03.2010 року по 31.03.2010 року працівниками Калуської обєднаної державної податкової інспекції на виконання плану перевірки та на підставі направлень № 174 від 23.03.2010 року та № 189 від 29.03.2010 року проведено позапланову виїзну перевірку субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2009 року, за вересень 2009 року, за жовтень 2009 року та за січень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01.07.2009 року по 31.01.2010 року.

За результатами перевірки складено акт за № 923/1702/НОМЕР_1 від 31.03.2010 року, в якому зафіксовані факти завищення заявленого до бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2009 року в розмірі 49 895,00 грн., за вересень 2009 року в розмірі 36 617,00 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 36 567,00 грн. та за січень 2010 року в розмірі 29 975,00 грн. та відповідно занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет (р. 27 декларації по ПДВ) на загальну суму 1 739,00 грн., зокрема, за липень 2009 року 105,00 грн., за серпень 2009 року 50,00 грн., за вересень 2009 року 99,00 грн. та за листопад 2009 року 1 485,00 грн., чим порушено вимоги п.п.7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.4, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість».

На підставі вищевказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення за № /0 від 12.04.2010 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 153 054,00 грн.

Щодо правомірності винесеного податкового-повідомлення рішення за № /0 від 12.04.2010 року суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, 16.07.2009 року за результатами аукціону, що відбувся 14.07.2009 року в м. Калуш, між територіальною громадою м. Калуша в особі Калуської міської ради, від імені якої виступає фонд комунальної власності територіальної громади м. Калуша та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за № 2898, площею 388,2 кв.м., що знаходиться за адресою м. Калуш, вул. Винниченка, 8. Згідно протоколу приватизаційного аукціону по продажу майна територіальної громади м. Калуша № 1 від 14.07.2009 року та наказу Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша № 35 від 14.07.2009 року ціна продажу обєкта приватизації становить 1 015 000,00 грн., з яких 169 166,67 грн. податку на додану вартість.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач оплату за придбане ним нежитлове приміщення здійснював поетапно, зокрема, 27.07.2009 року - в сумі 300 000,00 грн., 20.08. 2009 року - в сумі 220 000,00 грн., 17.09.2009 року в сумі 220 000,00 грн. та 20.10.2009 року в сумі - 184 334,98 грн. По кожному факту надходження коштів на розрахунковий рахунок Фонду головним бухгалтером Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша ОСОБА_7 виписувались та видавались податкові накладні № № 75, 92, 108 та 121 відповідно.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні податкових накладних, вони заповнені з дотриманням вимог п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 даного Закону.

Згідно п.п.7.2.3, п.7.2 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість»податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкові накладні видані ОСОБА_4 при черговому поступленні коштів, тобто 27.07.2009 року, 20.08.2009 року, 17.09.2009 року та 20.10.2009 року відповідно.

Згідно абзацу 1 п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість»податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

З метою відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період з 01.07.2009 року по 31.01.2010 року ОСОБА_4 було подано до Калуської обєднаної державної податкової інспекції податкові декларації з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2009 року, а також за січень 2010 року, на підставі вищевказаних податкових накладних.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 цього ЗУ «Про податок на додану вартість»датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Абзацом 1 п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 цього Закону встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту.

Згідно вимог п.1.3, 1.8 ст.1, п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 ЗУ Про податок на додану вартість однією із обовязкових підстав включення сум до складу податкового кредиту (бюджетного відшкодування) з ПДВ є фактична сплата цих сум до державного бюджету.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, випливає із самої суті податку, його основної функції формування доходів Державного бюджету України, а також поняття платника податку, як особи, яка згідно із ЗУ Про податок на додану вартість, зобовязана здійснювати утримання і внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Законом встановлений прямий взаємозвязок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодування такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно повязані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку.

Факт надходження податку на додану вартість підтверджується зазначеними податковими накладними. Не надходження коштів до бюджету, відповідачем по справі не підтверджено, оскільки перевірка контрагента ним не проводилась.

Посилання представників відповідача на те, що податкові накладні заповнені в порушення вимог п.п.7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону є безпідставним з огляду на наступне.

Згідно абзацу 4 зазначеного підпункту податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару на містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому наказом ДПА України за №165 від 30.05.1997 року.

Однак, як уже встановлено судом, на підставі вказаних податкових накладних позивачу передавалася не частка майна, а проводилася часткова оплата за придбане ним нежитлове приміщення, що не є аналогічним.

Посилання представників відповідача на порушення ОСОБА_4 вимог п.5.2 ст.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», як на підставу відмови у включенні до податкового кредиту суми сплаченого податку, є необґрунтованими, оскільки у висновку акта перевірки від 31.03.2010 року не міститься жодних згадувань про дану норму Закону.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № /0 від 12.04.2010 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 153 054,00 грн. суд вважає необґрунтованим, прийнятим на підставі необєктивних висновків акту перевірки.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення Калуської обєднаної державної податкової інспекції за № /0 від 12.04.2010 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановлених ст.186 КАСУ строків подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву чи скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі, заяви про її апеляційне оскарження, після чого протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 02.08.2010 року.

Суддя Шумей М.В.