Справа № 0670/2346/12
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м. Київ К/800/10473/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2012 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року

у справі № 0670/2346/12

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Коростенський щебзавод»

до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року, позов Відкритого акціонерного товариства «Коростенський щебзавод» (далі - ВАТ «Коростенський щебзавод»; позивач) до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби (далі - Коростенська ОДПІ Житомирської області ДПС; відповідач) задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 28 березня 2012 року. Присуджено ВАТ «Коростенський щебзавод» понесені ним судові витрати в розмірі 118,92 грн. з Державного бюджету України, зобов'язавши орган Державної казначейської служби України стягнути судові витрати з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунків Коростенської ОДПІ Житомирської області ДПС.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з підстав порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2012 року, ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити постановлені у справі судові рішення в силі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ВАТ «Коростенський щебзавод» з питань виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних щодо Приватного підприємця ОСОБА_3 за січень 2012 року, за результатами якої складено акт № 434/15-02 від 19 березня 2012 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28 березня 2012 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 11 892,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення товариством пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) у зв'язку з безпідставним віднесенням до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 11 892,00 грн. на підставі податкової накладної № 63 від 25 січня 2012 року, виписаної на його адресу ПП ОСОБА_3, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зокрема, обґрунтовуючи свою правову позицію, контролюючий орган вказував про те, що зареєстрований контрагентом позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних документ має розбіжності з податковою накладною, що знаходиться у товариства, оскільки містить недостовірні дані, а саме: платником податку-покупцем зазначено Публічне акціонерне товариство «Коростенський щебзавод», місцезнаходженням якого є АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Як з'ясовано судами, між позивачем та ПП ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей № 03/01-3 від 03 січня 2012 року, виконання якого підтверджується видатковою та податковою накладними, платіжним дорученням, які складено відповідно до Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ПК України, що контролюючим органом не заперечується.

Згідно з квитанцією № 1 податкова накладна № 63 від 25 січня 2012 року зареєстрована ПП ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі податкових накладних та доставлена до Державної податкової адміністрації України 31 січня 2012 року.

При цьому при оцінці відповідності заповнення податкової накладної вимогам чинного законодавства необхідно враховувати, що окремі недоліки в її заповненні не тягнуть за собою втрату податковою накладною статусу належного податкового документа, яким вона є в силу пункту 201.6 статті 201 ПК України.

Податкова накладна є належною та підтверджує право покупця на податковий кредит і в тому разі, якщо вона заповнена з окремими недоліками, що зумовлені, зокрема, результатом описок чи механічних помилок, проте при цьому дає змогу ідентифікувати продавця, містять достатні дані про зміст господарської операції, підтверджують фактичність здійснення такої операції та інші обставини, що підлягають відображенню в податковому обліку.

Аналогічним чином повинні оцінюватись і окремі дефекти електронної копії податкової накладної, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак неправильне зазначення адреси покупця (позивача в справі), не призводить до неможливості ідентифікації факту та змісту господарської операції, за умови належного заповнення інших реквізитів податкової накладної та, відповідно, не тягне втрати нею статусу належного податкового документа.

Крім того, ПК України передбачено спеціальні правові наслідки наявності розбіжностей між даними податкової накладної та даними Єдиного реєстру податкових накладних. Зокрема, наявність таких розбіжностей є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Зазначені правові наслідки є виключними, оскільки інших чинне законодавство не передбачає. А відтак, існування відповідних розбіжностей між даними податкової накладної в паперовому вигляді та даними Єдиного реєстру податкових накладних щодо такої накладної не може розцінюватись як порушення порядку заповнення податкової накладної та/або як відсутність реєстрації цієї накладної в Єдиному реєстрі, а є лише підставою для проведення виїзної перевірки, за результатами якої перевіряються причини виникнення таких розбіжностей.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби відхилити, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.