Справа № 2-а-1327/10
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1327/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючої судці Радзівіл А.Г.

при секретарі Ковальчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок та виплатити основної та додаткової пенсії відповідно вимог ст. 50 ст. 54, 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок та виплатити основну та додаткову пенсії відповідно вимог ст. 50, ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що він 14.09.2010 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії та виплати недоотриманих сум пенсії, оскільки вважає, що розрахунок розміру основної державної та додаткової призначеної йому пенсії проведений не належним чином, є значно менший від належного розміру. Позовна заява обгрунтована тим. що він має законні підстави вимагати здійснення перерахунку призначеної пенсії та збільшення її розміру відповідно до норми чийого законодавства.

Позивач зазначає, що на його звернення відповідач 28.092010 р. відповів відмовою, яку позивач вважає неправомірною та такою, що порушують його права з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що являється постраждалим від наслідків аварії' на ЧАЕС першої категорії, інвалідом другої групи від захворювання, пов'язаного із наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки МСЕК та посвідченням постраждалого категорії 1, знаходиться на обліку в ОСОБА_2 ПФУ у м. Бровари, що підтверджується копією довідки та отримую пенсію.

Вважає, що розмір призначеної йому основної державної пенсії не відповідає вимогам норм чинного законодавства, зокрема ч. 4 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 р. № 796 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону розмір пенсії не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком. Таким чином йому, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії* інваліду другої групи від захворювання, пов'язаного із наслідками аварії на ЧАЕС повинна виплачуватись державна пенсія у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 вищезазначеного закону.

При розрахунку розміру призначеної позивачу, пенсії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Бровари не зважає на визначений розмір мінімальної пенсії за віком, як встановлено ст. 54 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а використовує іншу розрахункову величину (прожитковий мінімум) затверджену Постановою Кабінету Міністрів України призначивши пенсію у розмірі значно меншому від розміру пенсії, передбаченого ст. 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, розмір додаткової пенсії, що виплачується позивачу, не відповідає вимогам норм чинного законодавства, зокрема ст. 49, ст. 50 Закону України від 28.02.1991 р. № 796 Про статус і соціальний захист громад які, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ст. 49, ст. 50 Закону України від 28.02.1991 р. Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він має право на додаткову пенсію у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

При розрахунку розміру додаткової пенсії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Бровари не зважає на визначений розмір додаткової пенсії, як встановлено ст. 50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а використовує іншу розрахункову величину (прожитковий мінімум) затверджену Постановою Кабінету Міністрів України, призначивши додаткову пенсію, що визначається 20 % від прожиткового, що значно менше від розміру пенсії, передбаченого ст. 49, 50 спеціального Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Дії відповідача є такими, що порушують його право, гарантоване Конституцією та Законами України.

Відповідно ст. 50 Конституції України передбачено, що кожен має право на безпечне життя і здоров'я, довкілля та відшкодування завданої у разі порушення цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілих, визначено спеціальним Законом Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України.

Положеннями ст. 21 і 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесення змін до чинних законів звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами про визначення позивачу розміру пенсії підлягають застосуванню норми Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Норми підзаконних нормативних актів можуть застосовуватись лише в тій частині в якій вони відповідають вимогам закону.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що оскільки норми Конституції України є нормами прямої дії та такими, що мають найвищу юридичну силу, то при розрахунку позивачу пенсії не можуть застосовуватись положення Постанови Кабінету Міністрів України як такої, що прямо суперечить вимогам спеціального у цій сфері законодавства, а також як такої, що звужує зміст гарантованих прав на належний (законний) розмір пенсії.

Позивач зазначає, що також і на те, що Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та Про внесення змін до деяких законодавчих актів України вносилися зміни до ст. 54 Закону України № 796, згідно до яких для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по П групі інвалідності основна пенсія складає 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вважаючи на те, що внесені зміни суперечили вимогам Конституції України, Конституційний суд України своїм рішенням від 22.05.2008 року визнав вищезазначені зміни до ст. 54 Закону України № 796 неконституційними.

Отже, розмір призначеної відповідачем пенсії не відповідає вимогам норм чинного законодавства, зокрема ст. 49,50, ч. 4 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 р. № 796 « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої розмір основної державної пенсії не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за висом та розмір додаткової пенсії - 75% від розміру мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком чітко визначений Законом України Про Державний бюджет України на 2010 р.

Крім того, ст. 1 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гаранти* прямо вказує на те, що мінімальний розмір пенсії за віком не може бути нижчим від прожиткового мінімуму. Згідно ст. 17 цього Закону основні державні соціальні гарантії (в тому числі і мінімальний розмір пенсійного забезпечення) встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. Основні державні соціальні гарантії (в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком), які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Державні соціальні гарантії є обов'язковим для всіх органів, підприємств установ, незалежно від форми їх підпорядкування.

Згідно ст. 6 названого Закону базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії. Згідно ст. 16 Закону держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.

Мінімальний розмір пенси прямо передбачений також ст. 46 Конституції України та ч. 2 ст. 7, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Згідно ст. 71 цього Закону, дія його положень не може призупинятись іншими законами.

Таким чином, позивач вважає, що його позивні вимоги є обґрунтованим, законними та такими, що відповідають вимогам Конституції України та Законів України, як актів вищої юридичної сили і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відмова відповідача є незаконна, така, що порушує та звужує його конституційні права, встановлені ст. 21-24,46 Конституції України та не відповідають нормам Закону.

Позивач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на адміністративний позов позивача, в якому просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог , справу розглядати без його участі

В запереченнях відповідач зазначає, що відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.."

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З позовної заяви та доданих до неї документів відповідач не вбачає поважних причин для поновлення пропущеного строку.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та одержує пенсію по II групі інвалідності професійного захворювання пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

На виконання вказаного Закону №796 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова 16.07.2008 року „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", якою встановлено розмір доплати до пенсії інвалідам, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по другій групі інвалідності 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірах: інвалідам другою групи 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, призначену відповідно до Закону України № 796 та Постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008.

Доводи позивача стосовно звуження Кабінетом Міністрів України існуючих конституційних прав та свобод позивача не відповідають дійсності, оскільки Конституцією України розмір додаткової пенсії не визначається, а забезпечення проведення політики у сфері покладено на Кабінет Міністрів (п. 3 ст. 116 Конституції України).

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

На підставі ст. 16 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України Більше того ст. 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах , згідно з яких ніхто не вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює , що органи державної влади і органи місцевого самоврядування їх посадовці зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і у спосіб , передбачений законодавством України.

Крім того такі повноваження узгоджуються з нормами ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", де розяснено порядок застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної влади , всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Статтею 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністром відповідно до зміни індексу вартості життя зростання мінімальної зарплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, який визначає основні засади бюджетної системи України, бюджетних відносин, зазначено, що будь-які бюджетні зобовязання з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний Бюджет України чи про місцевий бюджет рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 Конституції України бюджетні призначення встановлюються виключно законом про Державний бюджет України, а також визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Пенсійний фонд діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабміну 24 жовтня 2007 року. Відповідно до п. 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабміном України.

Пункт 9 Положення передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням та вилученню не піддають. Враховуючи, що Законом № 796 передбачено, що фінансування виплат проводиться з державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, тому порушень з боку управління взагалі не вбачається.

Особливу увагу суду представник відповідача звертає на ст. 72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що кошти пенсійного фонду не включаються до складу державного бюджету України і використання коштів пенсійного фонду на цілі (перерахунок пенсій), не передбачені цим законом, забороняється.

Як на момент прийняття Закону №796, так і до цього часу законодавчої норми, яка встановлювала б мінімальний розмір пенсії за віком немає. Наприклад, законами про державний бюджет України щороку визначаються розміри мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму. Отже, маємо законодавчий акт, норми якого не узгоджено з іншими законами. Пенсійний фонд України звернувся до Конституційного суду України з клопотанням і розяснити терміни „мінімальна пенсія за віком" та „мінімальний розмір пенсії за віком" шляхом відповідей на два запитання: чи поширюється установлений в Законі №1058 термін „мінімальний розмір пенсії за віком" на правовідносини щодо обчислення пенсії по II групі інвалідності ЧАЕС за Законом №796 і чи можна зазначені положення Закону №796 розуміти так, що .пенсія; по П групі інвалідності здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок інших джерел фінансування.

Конституційний суд України (Ухвала КСУ від 19.05.09р. № 27-у/2009) дійшов висновку, що у частині третій ст. 28 Закону №1058 закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру за віком, установленого у абзаці першому частини першої цієї статті виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

Тому відповідач вважає, що діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України

Суд дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до посвідчення серії А № 026487 встановлено, що позивач являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та має пільги і компенсації відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи .

Відповідно до вкладки № 163613 до посвідчення громадянина, який постраждав в наслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 серія А № 026487 встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 5.

Відповідно до довідки МСЕ № 121647 встановлено , що позивач має другу групу інвалідності.

Відповідно до листа від 28 вересня 2010 року № 498/П-01 встановлено, що відповідач на заяву позивача надав відповідь в якій зазначив, що позивач нараховується та виплачується пенсія відповідно до норм законодавства та повідомлено, що обчислення пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи від мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування можливо виключно за рішенням суду.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі інвалідам другої групи 75 % мінімальної пенсії за віком, вказана додаткова пенсія виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від 03.01.2002 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, суперечить вимогам ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, пов'язаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та не може будь- яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст, ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. З ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач повинен виплачувати позивачу основну та додаткову пенсії, передбачені ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У ч. З ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно вимог ст. 50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та доплати йому недоплаченої частини пенсії суд вважає протиправними.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме задовольняє вимоги в частині зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області провести перерахунок позивачу відповідно до ст. 50, 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії із розрахунку в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком для основної пенсії та розрахунку 75 % від мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії встановленої відповідно ч,1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 28 березня 2010 року та виплатити основну та додаткову пенсії з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 28 березня 2010 року.

Що стосується вимог позивача виплачувати в подальшому основну та додаткову пенсії у вказаних розмірах з урахуванням вимог ч. З ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до завдань адміністративного судочинства підлягають захисту порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб та юридичних осіб (ст. 2 КАС України).

Керуючись ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст., 100, 160 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області щодо непроведення перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 50,54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру 8 -ми мінімальних пенсій за віком для основної пенсії та 75 % мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області провести перерахунок ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії із розрахунку в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком для основної пенсії та розрахунку 75 % від мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії встановленої відповідно ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 28 березня 2010 року та виплатити основну та додаткову пенсії з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 28 березня 2010 року.

Позовні вимоги в частині зобовязання здійснити перерахунок та виплатити пенсію по інвалідності в розмірах восьми мінімальних пенсій за віком та з розрахунку 75 % від мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії за період з 14 березня по 28 березня 2010 року - залишити без розгляду відповідно до положень ст. 100 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Радзівіл