Справа № 804/10027/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання протиправними рішень їх скасування та зобовязання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позивача 1 - ОСОБА_1, позивача 2 - ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в якому позивач з урахуванням заяви про уточнення адміністративного позову просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області №17257988 від 17 листопада 2014 року, №17267600 від 17 листопада 2014 року, №17252158 від 17 листопада 2014 року, №172544237 від 17 листопада 2014;
Позивачі в судове засідання не зявились, на адресу суду уповноваженим представником позивача 1 - ОСОБА_1 та позивача 2 - ОСОБА_2 надано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Правом на подання письмових пояснень або заперечень на позов не скористався.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За розглядом заяви 17.11.2014р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17267600, у звязку з тим, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
За розглядом заяви 17.11.2014р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17244237, у звязку з тим, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
В обґрунтування рішення зазначено, що заявником була подана ксерокопія рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі 2-631/2011р. від 27 листопада 2013 року, в резолютивній частині якого визнано за ОСОБА_2 право власності і виділено в натурі 56/100 частин земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ вул. Прокатна №4, з яких земельна ділянка №1 площею 560 кв.м. та земельна ділянка №2 площею 53,5 кв.м., а всього 613,5 кв.м. В наданому ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки 0,0450 га. Також в рішенні суду не зазначений кадастровий номер земельної ділянки яка, передається у власність та її цільового призначення, отже неможливо встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
За розглядом заяви 17.11.2014р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17252158, у звязку з тим, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
В обґрунтування рішення зазначено, що заявником була подана ксерокопія рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі 2-631/2011р. від 27 листопада 2013 року, в резолютивній частині якого визнано за ОСОБА_1 право власності і виділено в натурі 44/100 частини земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ вул. Прокатна №4, з яких земельна ділянка №1 площею 440 кв.м. та земельна ділянка №2 площею 53,5 кв.м., а всього 493,5 кв.м. В наданому ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки 0,0433 га. Також в рішенні суду не зазначений кадастровий номер земельної ділянки яка, передається у власність та її цільового призначення, отже неможливо встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
За розглядом заяви 17.11.2014р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17257988, у звязку з тим, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Розглядаючи заявлений спір по суті та задовольняючи позовні вимоги суд виходить із наступного.
Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV), який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за вказаним Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений статтею 15 Закону №1952-IV, а саме зазначена реєстрація проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 Закону №1952-IV;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до частин 4, 5 статті 15 Закону №1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.
Підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до статті 19 Закону України № 1952-IV є: 1) договори, укладені у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішення судів, що набрали законної сили; 6) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Згідно із пунктом 15 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок №868) під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:
1) обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);
2) повноважень заявника;
3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;
4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;
5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Пунктом 36 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок №868) встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.
Згідно із підпунктом 10) пункту 37 Порядку №868, документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Поряд з цим, відповідно до статті 22 Закону № 1952-IV, у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений ч.5, ч.7 і ч.8 ст.15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі 2-631/2011р. від 27.11.2013р., яке набрало законної сили 10.12.2013р., позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна - задоволено, а саме:
- визнано за ОСОБА_1 право власності на 44/100 частки будівельних матеріалів, з яких побудовані приміщення в житловому будинку літ. Е-2: 1-5 площею 7,0 кв.м., 1-4 площею 42,8 кв.м., 1-6 площею 28,9 кв.м., 1-9 площею 23,1 кв.м., загальною площею 101,8 кв.м.; а також: прибудова літ. Е1-1; вбиральня літ. Г; 1/2 частка воріт № 1; 1/2 частка огорожі № 2; огорожа № 3 - за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Прокатна № 4;
- визнано за ОСОБА_1 право власності на 44/100 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Прокатна № 4, відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3386/3387-11 від 24.05.2012 року, і виділено їй в натурі для користування земельну ділянку № 1 площею 440 кв.м. та земельну ділянку № 2 площею 53,5 кв.м., а всього 493,5 кв.м., зазначену зеленим кольором в додатку № 1 до судової будівельно-технічної експертизи № 377/13 від 02.07.2013 року;
- визнано за ОСОБА_2 право власності на 56/100 частин будівельних матеріалів, з яких побудовані приміщення в житловому будинку літ. Е-2: 1-2 площею 26,5 кв.м., 1-3 площею 22,5 кв.м., 1-7 площею 27,9 кв.м., 1-8 площею 22,4 кв.м., загальною площею 99,3 кв.м.; а також: гараж літ. З; оглядова яма під літ. З; погріб під літ. З; 1/2 частка воріт № 1; 1/2 частка огорожі № 2 - за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Прокатна № 4, відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3386/3387-11 від 24.05.2012 року;
- визнано за ОСОБА_2 право власності і виділено йому в натурі 56/100 частин земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Прокатна № 4, з яких земельна ділянка № 1 площею 560 кв.м. та земельна ділянка № 2 площею 53,5 кв.м., а всього 613,5 кв.м., зазначену жовтим кольором в додатку № 1 до судової будівельно-технічної експертизи № 377/13 від 02.07.2013 року.
Також, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі 2-631/2011р. від 27.11.2013р. скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 940189 від 09.02.2008 року на імя ОСОБА_2.
Також судом досліджені додатки до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки кадастровий план земельної ділянки.
Отже, вищенаведена земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Прокатна № 4, що була розділена в натурі на чотири земельні ділянки з відповідним присвоєнням нових кадастрових номерів наступним чином:
Крім того, слід зазначити, що вказаний розподіл затверджений висновком судової будівельно-технічної експертизи № 377/13 від 02.07.2013 року, на підставі якої здійснено розподіл земельних ділянок. В Додатку №1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 377/13 від 02.07.2013 року «Порядок користування земельної ділянки» встановлено межі земельних ділянок, площі земельних ділянок. Позивачами погоджено розподіл земельної ділянки шляхом прославлення підпису.
Таким чином, доводи відповідачів щодо невідповідності правовстановлюючого документу вимогам законодавства є помилковими, оскільки законодавством передбачено вирішення спірного питання шляхом надання рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Зокрема, частиною 1 статті 24 Закону №1952-IV визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що рішення №17257988 від 17 листопада 2014 року, №17267600 від 17 листопада 2014 року, №17252158 від 17 листопада 2014 року, №172544237 від 17 листопада 2014 прийняті Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та рішень.
З огляду на викладене, заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в розмірі 73 грн. 80 коп. присуджується на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань з Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання протиправними рішень їх скасування та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області №17257988 від 17 листопада 2014 року, №17267600 від 17 листопада 2014 року, №17252158 від 17 листопада 2014 року, №172544237 від 17 листопада 2014 року.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_7