Справа № 495/2746/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/3521/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі № 495/2746/14-а за позовом ОСОБА_4 до Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення селищної ради, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_5, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №485-VI від 09 січня 2013 року «Про відмінну рішення Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.11.2011р. №247- VI «Про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,22га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1».

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про задовлення позову.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що 17 липня 2008 року за результатом розгляду заяв громадян, рішенням Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за № 253-V, надано ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 06 жовтня 2011 року за № 237-ІV вищевказане рішення відмінено.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_4 рішенням Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30 листопада 2011 року за № 247-VІ надано дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку у власність площею 0,22га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 09 січня 2013 року за № 485-VІ, рішення про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 30 листопада 2011 року за № 247-VІ - відмінено.

Рішенням Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 09 січня 2013 року за № 482-VІ, за результатом розгляду заяви ОСОБА_5 про надання у власність земельної ділянки, рішення від 06 жовтня 2011 року за № 237-ІV «Про відміну рішення сільської ради від 17 липня 2008 року за № 253-V в частині надання дозволу ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою » - відмінено.

Отже, рішення від 17 липня 2008 року Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за № 253-V «Про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по передачі у власність» - залишено без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування України» виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ст.116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за своєю правовою природою є індивідуальним актом застосування норм права (правозастосовним актом індивідуальної дії), який за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів (констатує факт надання згоди), є виконаним в силу самого факту його прийняття, а тому є таким, що вичерпав свою дію одночасно з його прийняттям.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7рп/2009 визначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані, змінені чи припинені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності стабільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані, змінені чи припинені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7рп/2009, на яке посилається в своєму рішенні суд апеляційної інстанції, гарантує нескасування самим органом свого рішення лише у разі, якщо воно виконано та реалізовано, тобто на підставі даного рішення виникли правовідносини щодо реалізації суб'єктом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Із аналізу вищезазначених норм та встановлених судами попередніх інстанцій обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що Рішення Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30 листопада 2011 року за № 247-VІ «Про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» позивачем не було виконано та реалізовано, на його підставі не виникли правовідносини, які мають наслідком реалізацію суб'єктом певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а отже позовні вимоги стосовно визнання незаконним та скасування рішення Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №485-VI від 09 січня 2013 року «Про відмінну рішення Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.11.2011р. №247- VI «Про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,22га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1» є безпідставними.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.224 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 відмовити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)