Справа № 813/3872/15
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року № 813/3872/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_4, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_5(далі Уповноважена особа, Відповідач 1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі- Фонд, Відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.10.2015 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача 1, оформлене у вигляді наказу № 164/1 від 04.04.2015 року, щодо визнання нікчемною Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року в частині, що стосується ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса 79053, АДРЕСА_1).

- зобовязати Відповідача 1 включити ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса 79053, АДРЕСА_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса 79053, АДРЕСА_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «ЗЛАТОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

- зобовязати Відповідача 2 здійснити необхідні дії для включення ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса 79053, АДРЕСА_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року в національній валюті України в розмірі 200 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини. 05.12.2014 р. на його, ОСОБА_3, користь відкрито вкладний (депозитний) рахунок №2091 згідно з Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141. Пунктом 2.3 згаданої угоди передбачено початкову суму вкладу в розмірі 200 000 гривень, яка була перерахована на вказаний вище вкладний рахунок. За умовами пункту 3.2. повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів у розмірі, визначеному чинним законодавством України на дату недоступності вкладу.

У звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 13.05.2015р. №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЗЛАТОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Фонд з 20.05.2015р. розпочав виплату коштів вкладникам даного банку.

Проте Відповідач 1 листом №750 від 29.05.2015 р. з посиланням на норми ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повідомив ОСОБА_3 про те, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноваженою особою Фонду була проведена перевірка договорів, укладених банком протягом одного року до дня визнання банку неплатоспроможним, на предмет виявлення договорів, що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 вказаного Закону. Перевірка проводилась і щодо угоди №076141 від 05.12.2014р., за наслідками якої було прийнято рішення щодо тимчасового блокування коштів на рахунках позивача з метою запобігання неправомірного отримання відшкодування за рахунок Фонду. Після чого рішенням Відповідача 1, оформленого у вигляді наказу № 164/1 від 04.04.2015 року «Про затвердження нікчемних транзакцій та правочинів», визнано нікчемною Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076141 від 05.12.2014р. Вважає таке рішення Відповідача 1 протиправним.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13 жовтня 2015 року, з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, підтримав. Просив позов задовольнити.

Відповідач 1, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також заперечення та додаткові пояснення. Суть заперечень та пояснень полягає в тому, що згідно з п. 7 ч. 3 статті 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Виконуючи обовязки та реалізуючи права, передбачені вищевказаними спеціальними нормами законодавства, Уповноважена особа наказом № 164/1 від 80.04.2015 року віднесла до нікчемних Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076141 (Договір банківського вкладу) від 05.12.2014 року (надалі - Угода № 076141). Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник Відповідача 2 ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Суть їх полягає у тому, що виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр вкладників виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою Фонду. Оскільки у переданому Відповідачем1 Переліку вкладників АТ «Златобанк» інформація про позивача ОСОБА_3 відсутня, дані про нього не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом. У Фонду відсутні будь-які первинні документи по вкладникам, тому при затвердженні Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, використовуються виключно інформація, наявна в переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників. Фонд не вчинив жодної протиправної бездіяльності або дії стосовно позивача. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05 грудня 2015 року між ОСОБА_6 та АТ «Златобанк» на підставі Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 (Договір банківського вкладу) відкрито вкладний (депозитний) рахунок №2091 на користь третьої особи фізичної особи-резидента ОСОБА_3 (а.с.7-8).

На вкладний рахунок позивача зараховано кошти у розмірі 200000 грн, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку №2091 (а.с.47).

Відповідно до п.2.5 р.2 «Основні умови розміщення та порядок повернення вкладу» Договору банківського вкладу, строк розміщення вкладу до 05.03.2015 року.

Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) № 577/БТ від 04.12.2014 р. АТ «Златобанк» віднесено до категорії проблемних.

Постановою Правління НБУ № 105 від 13.02.2015 р. АТ «Златобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 30 від 13.02.2015 р. розпочато процедуру виведення АТ «Златобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 14.02.2015 р. по 13.05.2015 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Постановою правління НБУ від 12 травня 2015 року №310 за результатами розгляду пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Златобанк» (а.с.25).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 травня 2015 року № 99 розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» (а.с.26).

На виконання вказаного рішення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 13.05.2015 року видано наказ №156 «Про припинення здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Златобанк» та початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» (а.с.27).

Оголошення про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» опубліковано у газеті «Голос України» №86 (6090) від 19 травня 2015 року (а.с.28).

29.04.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Відповідача 1 з заявою про включення його в списки для виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 15 квітня 2015 року включно (а.с.11).

Листом №750 від 29.05.2015 р. Відповідач 1 повідомив ОСОБА_3 про те, що причиною не включення його до реєстру вкладників стали дії Уповноваженої особи, передбачені ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо перевірки договорів, укладених банком протягом одного року до дня визнання банку неплатоспроможним, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 вказаного Закону, у тому числі і по його рахункам. На підставі цього під час дії тимчасової адміністрації було прийнято рішення щодо тимчасового блокування коштів на його рахунках з метою запобігання неправомірного отримання відшкодування за рахунок Фонду (а.с.9).

Рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_5, оформленого у вигляді наказу № 164/1 від 04.04.2015 року та в редакції наказу №165/1 від 09.04.2015 року, віднесено до нікчемних всі трансакції та правочини (договори) згідно з переліком (Додаток №1 і Додаток №2), в тому числі і Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року (а.с.60-61).

Вважаючи винесене відповідачем 1 рішення про нікчемність Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а також протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо невключення позивача до переліку вкладників до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон №4452-VI).

Відповідно до терміну, що міститься у статті 2 Закон №4452-VI, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

В силу такого визначення ОСОБА_3 є вкладником АТ «ЗЛАТОБАНК».

Положеннями частин першої та другої статті 37 Закону №4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право:

1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;

9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;

11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

При цьому, згідно з частиною другою статті 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя цієї ж статті визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Саме з посиланням на вказані положення Закону №4452-VI Відповідач 1 стверджує про правомірність свого рішення, оформленого наказами № 164/1 від 08.04.2015 року «Про затвердження переліку нікчемних трансакцій та правочинів» та № 165/1 від 09.04.2015 року «Про внесення змін до наказу № 164/1 від 08.04.2015 року шляхом викладення його у новій редакції», у переліках до яких, значиться прізвище позивача щодо банківського вкладу від 05.12.2014 року № 076141 в переліку трансакцій і правочинів (договорів), що відносяться до нікчемних.

Метою такого рішення, як видно з наказу № 165/1 від 09.04.2015 року, є недопущення дій, що призводять до зростання гарантованої суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду.

Тому Відповідач 1 стверджує, що вказаний правочин вчинено виключно з метою штучного створення обовязку Фонду щодо відшкодування грошових коштів та спрямований на незаконне заволодіння державними коштами.

Суд звертає увагу на те, що Відповідачем 1 не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині третій статті 38 Закону №4452-VI, та не доведено, що договір № 076141, укладеного між позивачем та банком, має ознаки нікчемного правочину, зокрема у звязку із укладанням вказаного договору Банк стала неплатоспроможною або позивач та банк є повязаними особами і укладений між ними договір не відповідає вимогам законодавства.

Частина перша статті 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Отже для застосування санкцій, передбачених статтею 228 ЦК України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Відповідачами не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемною

Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року. Відповідачами також не надано доказів, які свідчили б, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Окрім цього, в силу положень частини третьої статті 228 ЦК України, питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Відомості про наявність такого судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу №076141 від 05.12.2014 року відсутні.

Судом встановлено та підтверджується випискою по рахунку №2091, що кошти в розмірі 200 000 гривень зараховані на рахунок позивача 05 грудня 2015 року.

В призначенні платежу вказано «залучення коштів на депозит», підстава - угода №076141 від 05 грудня 2014 року, банк отримувача: акціонерне товариство «Златобанк».

Відповідачем вказані обставини не спростовані.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 1 червня 2011 року №174, банк (філія, відділення) зобовязаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору позивачем були внесені, тоді як відповідачами доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, надано не було.

Доводи відповідачів про те, що внаслідок укладання Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року відбулася «розбивка» вкладу іншого клієнта - фізичної особи ОСОБА_6 (депозитний договір від 26 листопада 2013 року №051524) виникло два вклади: за депозитним договором від 26 листопада 2013 року №051524 та за депозитним договором від №076141 від 05 грудня 2014 року, є безпідставними, оскільки відсутні докази як про рух коштів на даних рахунках, так і про те, що позивачем кошти фактично не вносились на рахунок за спірним договором. Крім того, внесення 05 грудня 2014 року на рахунок банку грошових коштів у розмірі 200000 грн жодними доказами не спростовано.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Відповідача 1, оформлене у вигляді наказу № 164/1 від 04.04.2015 року, про визнання нікчемною Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року в частині, що стосується ОСОБА_3, оскільки для його прийняття не було правових підстав.

Судом встановлено, що наказ № 164/1 від 04.04.2015 року викладений в редакції наказу № 165/1 від 09.04.2015 року, тому позовну вимогу слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Відповідача 1, оформлене у вигляді наказу № 165/1 від 09.04.2015 року.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, такі функції як ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку тощо.

Відповідно до частин першої-другої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону №4452-VI та полягає у такому.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону. Відповідно до Закону №4452-VI розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1548/21860 (далі Положення).

Вказане Положення визначає порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 Положення визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладника; змін розміру належних їм сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Ураховуючи висновок суду про відсутність у Відповідача 1 правових підстав для прийняття рішення про визнання нікчемною Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року в частині, що стосується ОСОБА_3, оформлене у формі відповідного наказу, Відповідач 1 та Відповідач 2 повинні були діяти відповідно до статті 27 Закону №4452-VI, якою регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Протиправне рішення Відповідача 1 про визнання нікчемною договору банківського вкладу №076141 від 05.12.2014 року перешкодило подальшим його діям та відповідним діям Відповідача 2 у порядку та спосіб, визначений статтею 27 Закону №4452-VI, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість решти позовних вимог, які є похідними від першої позовної вимоги, яка визнана судом обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_5 понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 73 грн 08 к., сплаченого за квитанцією № 82 від 22.07.2015 року.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_5, оформлене у вигляді наказу № 165/1 від 09.04.2015 року, щодо визнання нікчемною Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року в частині, що стосується ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса: 79053, АДРЕСА_2).

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_5 включити ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса: 79053, АДРЕСА_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса: 79053, АДРЕСА_2), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «ЗЛАТОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити необхідні дії для включення ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса: 79053, АДРЕСА_2) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076141 від 05.12.2014 року в національній валюті України в розмірі 200 000 грн.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.