Справа № 808/3069/15
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3069/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2015 року

справа № 808/3069/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.04.2014р. між ПАТ «Дніпроспецсталь» (Покупець) та «INTERKOMМODITIES SA» (Продавець) було укладено Контракт купівлі-продажу виливниць № 2014/MOULDS відповідно до умов якого Продавець передає, а Покупець придбає виливниці, виготовлені з чавуну з кулястим графітом, з обробленими головною та донною частинами, кількість, якість, ціна, вартість, строки та умови постачання якого визначені в Специфікаціях (Додаток № 1), які є невід’ємною частиною даного контракту. Ціна товару зазначається в Додатку №1. Кінцева сума контракту визначається сумою вартості всіх специфікацій, та сума контракту не повинна перевищувати 3000000 євро. Продаж товару відбувається на умовах DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 року. Вантажовідправник - Lintorfer Eisengiesserei GmbH. Оплата здійснюється банківським переказом у розмірі 100% вартості товару, що поставляється, протягом 120 днів від дати відвантаження товару зі складу Продавця. Валюта платежу та контракту – євро. Строк дії контракту до 31.12.2015року.

З метою проведення митного оформлення поставленого позивачем товару до митного органу 15.12.2014 року, подана вантажна митна декларація № 112030000/2014/023305. Відповідно до даної ВМД платежі ввізного мита повинні становити – 259758,19 грн., що відображено в гр.47 «Нарахування мита та митних платежів декларації».

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф.ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 57, 58 МК України, тобто - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- згідно надісланій сканованій копії контракту 2014/MOULDSп.4 покупцю, ПАТ “Дніпроспецсталь”, повинна бути надана експортна декларація Продавця, але до митного контролю надані експортні декларації виробника;

- згідно п.4 контракту 2014/MOULDS покупцю, ПАТ “Дніпроспецсталь”, повинно бути наданий сертифікат відповідності виробника. Такі документи надані до митного контролю, але вони видані на підставі заказу №60-0949/14, до якого ПАТ “Дніпроспецсталь” не має ніякого відношення;

- в надісланій сканованій копії Висновку ЗТПП від 10.11.2014 №ОИ-669 відсутні умови формування вартості товару “Виливниці”, що унеможливлює проведення обчислення вартості з урахуванням ст.52 МКУ;

- інформація зазначена у розрахунках ціни (калькуляції) №бн/н від 11.11.2014р. не підтверджена документально. ПАТ “Дніпроспецсталь” в ній зазначений як покупець згідно заказу №60-0949/14 (див переклад);

- в надісланих сканованих оригіналах CMR зазначених у графі 44 МД від 15.12.2014р. №112030000/2014/023305 під кодом 2730 у кількості 13 шт., які по суті є документом, що підтверджує укладання договору міжнародного перевезення – відсутні умови поставки товару;

- з урахуванням поданих документів в яких зазначені вартісні показники товару відсутня практична можливість обрахунку суми загальної вартості товару “Виливниці” вказаній у копіях митних деклараціях країни відправлення зазначених у графі 44 МД від 15.12.2014 р. № 112030000/2014/023305 під кодом 9610 у кількості 13 шт.;

- в надісланій сканованій копії калькуляції вартості продукції б/н від 11.11.2014 не має можливості визначення числових значень складових митної вартості товару через те, що одиниці виміру складових визначені в незрозумілому показнику EUR/штука, який не може бути застосований до зазначених в калькуляції складових. В калькуляції відсутній такий показний як вартість виконаної роботи. В листі виробника б/н від 11.11.2014р. ідеться про унікальність розробки товару, але в калькуляції відсутні витрати на науково-дослідницькі роботи. Показники калькуляції носять загальний характер (добавочно-заправочні матеріали, енергоносії), які не дають можливості визначення митної вартості.

15 грудня 2014 року декларанту була пред’явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації.

На виконання вимоги митного органу, декларантом були надані письмові пояснення, та зазначено, що ним надано всі наявні документи та інші документи надаватися не будуть.

23 грудня 2014 Запорізькою митницею надано консультацію щодо митної вартості товару та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2014/000301/1, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом.

Дане рішення обґрунтовано тим, що на вимогу митного органу про надання додаткових документів, декларантом не надані перелічені додаткові документи згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, що підтверджують митну вартість. У органу доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості подібних товарів на рівні 1,33 євро за кілограм, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Правомірність та обґрунтованість зазначених рішень відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Згідно зі статтею 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, митний орган зобов’язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності, а також відмова декларанта надати витребувані Митницею додаткові документи.

З урахуванням наведеного, зроблені відповідачем у оскаржуваному рішенні висновки не свідчать про дійсну наявність розбіжностей у кількісних і вартісних показниках оцінюваного товару та не доводять наявність визначених ч.3 ст.53 Митного кодексу України підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, тому їх подання (неподання) декларантом не впливає на правильність визначення митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Крім того, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Так, дійсною підставою коригування митної вартості в даних спірних правовідносинах є не допущені декларантом порушення, а наявність в базі даних митниці інформації про іншу митну вартість на аналогічний товар, у зв’язку з чим митний орган підвищив позивачу митну вартість товару. З цього приводу слід зазначити, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, країна виробництва, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при митному оформленні товару позивачем до митного органу надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, натомість, митним органом безпідставно здійснено коригування митної вартості та застосовано шостий (резервний) метод визначення митної вартості товару, тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України прийняті необґрунтовано, всупереч вимогам діючого законодавства, та є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції, повно, всебічно та в межах заявлених вимог, з'ясовано обставини справи, надано належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішено питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішено справу, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 28 жовтня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова