Справа № 755/22091/14-а
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

у с т а н о в и л а:

20.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до УПФ України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що з 06.09.2013 року позивачка перебуває на обліку в УПФ у Дніпровського району м. Києва та отримувала пенсію за віком обчислену на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки продовжувала працювати головним консультантом Апарату Верховної Ради України. 27.03.2014 року позивачка була звільнена з посади головного консультанта Апарату Верховної Ради України в 08.04.2014 року звернулась до відповідача за перерахунком пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу». 29.05.2014 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про надання інформації щодо врахування під час проведення перерахунку пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. В червні 2014 року відповідач надіслав позивачу відповідь про те, що відсутні підстави проводити перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань та індексації заробітної плати. Позивач зазначає, що звертаючись 27.03.2014 року до відповідача про перерахунок пенсії вона надала також довідки Управління справами Апарату Верховної Ради України №9-1-12/220 від 27.03.2014 року та №9-1-12/219 від 27.03.2014 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» із зазначенням виплат у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати (графа «інші виплати»). Позивачка вважає, що відповідач безпідставно відмовив їй у проведенні перерахунку пенсії як державному службовцю з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Посилаючись на положення Законів України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про індексацію грошових доходів населення» та положення Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії державних службовців», позивачка просить суд визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок з 28.03.2014 року та виплату пенсії позивача з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати виходячи з розрахунку 80% від заробітної плати, визнати протиправним та скасувати рішення-розпорядження відповідача щодо перерахунку пенсії позивача без урахування у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, а також зобов'язати відповідача утримуватись від дій та прийняття рішень з перерахунку позивачу пенсії без урахування у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до втрати позивачем права на пенсію державного службовця.

08.09.2014 року до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву за змістом яких відповідач вважає свої дії правомірними. Відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням загального страхового стажу роботи 39 років 3 місяці 6 днів, з них стаж державної служби становить 26 років 11 місяців 28 днів. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку за наявності загального страхового стажу для чоловіків - не менше 35 років, для жінок - не менше 30 років, у тому числі стажу державної служби не менше як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, як на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. У ч. 7 зазначеної статті Закону вказано, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Механізм обчислення заробітної плати при призначенні (перерахунку) пенсії державним службовцям визначений Постановою КМУ №865 від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Пунктом 4 цієї постанови зазначено, що в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» включаються: посадовий оклад, доплата за ранг, надбавка за вислугу років на державній службі, надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та інших надбавок і премій. Отже, ні в Законі України «Про державну службу», ні в Постанові КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в заробіток для обчислення пенсії державних службовців не враховується матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація сум заробітної плати. Відповідно до ч. 3 п. 3.31 Інструкції зі статистики праці, затвердженої наказом Держкомстату України 13.01.2004 року №5 та Закону України «Про оплату праці», матеріальна допомога - це виплата разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам по заяві у зв'язку з сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання, вирішення соціально-побутових питань та інше. Тобто матеріальна допомога не є надбавкою або премією, тому не може бути включена до переліку виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії. Враховуючи вищезазначене, провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати немає підстав, тому відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні по справі докази, приходжу до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка має статус пенсіонера та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

За змістом листа відповідача №267/09/М-273 від 02.06.2014 року, УПФ України у Дніпровському районі м. Києва розглянуло заяву позивачки від 29.05.2014 року (вх. №М-273) та повідомило позивачку про те, що вона перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням загального страхового стажу роботи 39 роки 3 місяці 6 днів, з них стаж державної служби становить 26 років 11 місяців 28 днів. Розмір пенсії з 01.05.2014 року становить - 9293,32 грн. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку за наявності загального страхового стажу для чоловіків - не менше 35 років, для жінок - не менше 30 років, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 33 Закону визначено, що заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а саме: надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та інші надбавки і доплати, які враховані при розрахунку пенсії позивача згідно довідок №9-1-12/220 від 27.03.2014 року та №9-1-12/219 від 27.03.2014 року. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Механізм обчислення заробітної плати при призначенні (перерахунку) пенсії державним службовцям визначений Постановою КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з внесенням змін Постановою КМУ №112 від 25.03.2014 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення», яка набрала чинності з 24.04.2014 року. Пунктом 1 цієї постанови зазначено, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»: посадовий оклад, доплата за ранг, надбавка за вислугу років на державній службі та інших надбавок і премій. У своєму листі відповідач зазначив, що проводити перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю відповідно до звернення позивача від 29.05.2014 року з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати немає підстав (а.с. 20-21).

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

З аналізу зазначених норм вбачається, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, з наведеного вбачається, що усі інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація), які виплачувались позивачу, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачуються за рахунок та у межах фонду оплати праці, а також, враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, а саме: з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації доходів, зазначених у довідках про складові заробітної плати, на які були нараховані страхові внески та які отримувались позивачем.

Вказані суми виплат є складовими заробітної плати, а тому підлягають зарахуванню для визначення заробітку при перерахунку пенсії позивачу.

Тож при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії відповідач мав надати перевагу спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»), а не законам України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» та від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними.

Також, слід зазначити, що Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

При цьому, суд вважає за необхідне задовольнити позові вимоги частково відмовивши позивачу у вимогах про зобов'язання відповідача утримуватися від вчинення дій та прийняття рішень з перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, оскільки права позивача у правовідносинах, що не наступили на момент звернення до суду та винесення рішення по справі не настали, отже не порушені.

Також суд вважає за необхідне відмовити у визнанні протиправним та скасуванні рішення-розпорядження відповідача, оскільки визнає протиправною відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати та зобов'язує відповідача здійснити відповідний перерахунок, при цьому, в матеріалах справи відсутнє рішення-розпорядження, яке позивач просить визнати протиправним та скасувати, відсутнє й посилання на його реквізити. Водночас суд вважає, що відмова у цій частині позовних вимог жодним чином не призведе до однобічного та неповного захисту прав позивача, оскільки задоволення вказаних вище вимог позивача, унеможливлює використання відповідачем будь-яких своїх рішень-розпоряджень, що прийняті до винесення цієї постанови і суперечать їх змісту по суті вимог щодо урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати при перерахунку пенсії позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 18, 71, 94, 183-2 КАС України, Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про державну службу», «Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581, -

п о с т а н о в и л а:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з розрахунку 80% від заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на час призначення пенсії) з дня призначення пенсії державного службовця.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя -