Справа № 821/3237/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3237/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

суддів: Варняк С.О., Хом'якова В.В.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участі позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_4 (надалі - позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, ДФС України), в якому просить зобов'язати Державну фіскальну службу України надати консультацію щодо наступних питань:

- чи вважаються податкові декларації, подані до податкової (фіскальної) служби, що підписані а ні керівником платника податків, а ні уповноваженою особою платника податків, податковими деклараціями (факт підробки встановлено судовою експертизою в кримінальному провадженні);

- яким чином повинні відреагувати податкові (фіскальні) служби відповідного рівня при отриманні інформації щодо підписання податкових декларацій невстановленою особою.

13.10.2015р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до якої, позивач просить зобов'язати Державну фіскальну службу України надати письмову відповідь (консультацію) ОСОБА_5 (ідентифікаційни номер НОМЕР_1) щодо наступних питань:

- чи вважаються декларації, подані до податкової (фіскальної) служби, що підписані а ні керівником платника податків, а ні уповноваженою особою платника податків, податковими деклараціями (факт підробки підписів встановлено судовою експертизою в рамках кримінального провадження);

- яким чином повинні відреагувати податкові (фіскальні) служби відповідного рівня при отриманні інформації щодо підписання податкових декларацій невстановленою особою.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що, звернувшись до ДФС України за податковою консультацією, отримав від відповідача відповідь, яка за твердженнями позивача, є формальною відпискою та містить у собі виключно цитування норм нормативно-правових актів без надання податкової консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства. Вважає зокрема, що зовсім не надано відповіді на питання позивача.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, зазначаючи, що листом від 19.08.2015р. №8001/П/99-99-08-03-01-15 ДФС України надано обґрунтовану відповідь із посиланням на норми чинного законодавства України. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася до ДФС України із заявою щодо надання податкової консультації від 03.08.2015р., в якій просила надати податкову консультацію з наступних питань:

- чи вважаються декларації, подані до податкової (фіскальної) служби, що підписані а ні керівником платника податків, а ні уповноваженою особою платника податків, податковими деклараціями (факт підробки підписів встановлено судовою експертизою в рамках кримінального провадження);

- яким чином повинні відреагувати податкові (фіскальні) служби відповідного рівня при отриманні інформації щодо підписання поданих декларацій не встановленою особою.

Листом від 19.08.2015р. №8001/П/99-99-08-03-01-15 «Про розгляд звернення» відповідач, пославшись на положення п.48.2 ст.48 Податкового кодексу України, п.4.6 Методичних рекомендацій щодо приймання та компютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених Наказом ДПС України від 14.06.2012р. №516, відзначив які реквізити податкових декларацій підлягають перевірці при прийнятті їх в органах ДПС, а також зазначив, що інші показники до прийняття декларації перевірці не підлягають.

Згідно з п.п.41.1.1. п.41.1. ст.41 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2. цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п.14.1.172 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова консультація допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до ч.1 Положення «Про Державну фіскальну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21.05.2014 р. (надалі - Положення №236) визначено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пунктом 33 та п.34 ч.4 Положення №236 визначено, що ДФС з поміж іншого, відповідно до покладених на неї завдань надає консультації відповідно до Податкового та Митного кодексів України, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, за погодженням з Мінфіном затверджує узагальнюючі податкові консультації.

Відповідно до п.19-1.1.28 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції: надають консультації відповідно до цього Кодексу, законодавства з питань сплати єдиного внеску та інформаційно-довідкові послуги з питань оподаткування й іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі.

Консультації надаються контролюючими органами.

Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів.

Наслідком застосування податкової консультації згідно п.53.1 ст.53 Податкового кодексу України є те, що платника податку не може бути притягнуто до відповідальності, якщо він діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до п.53.3 ст.53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

З системного аналізу норм чинного податкового законодавства вбачається, що підставою визнання недійсною податкової консультації законодавець чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 19.08.2015р. №8001/П/99-99-08-03-01-15 Державна фіскальна служба України на звернення ОСОБА_1 надала відповідь. Вказана відповідь не містить відповідей по суті питань позивача, а містить у собі виключно цитування норм нормативно-правових актів без надання податкової консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Суд приходить до висновку, що податкова консультація не була надана відповідачем, а тому позовні вимоги щодо зобовязання Державної фіскальної служби України надати відповіді на поставлені питання позивача в порядку надання податкової консультації згідно ст.52 Податкового Кодексу України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку що відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості наданої податкової консультації з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з формулювання позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України надати письмову відповідь (консультацію) ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо наступних питань:

- чи вважаються декларації, подані до податкової (фіскальної) служби, що підписані а ні керівником платника податків, а ні уповноваженою особою платника податків, податковими деклараціями (факт підробки підписів встановлено судовою експертизою в рамках кримінального провадження);

- яким чином повинні відреагувати податкові (фіскальні) служби відповідного рівня при отриманні інформації щодо підписання податкових декларацій невстановленою особою.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань сплачений ОСОБА_6 (ідентифікаційни номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03 листопада 2015 р.

Головуючий суддя Циганій С.І.

Суддя Варняк С.О.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8