Справа № 826/23997/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 жовтня 2015 року м. Київ № 826/23997/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденпак"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві
про зобов'язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Голденпак" з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просило:

- визнати неправомірним рішення відповідача надіслати позивачу податкові повідомлення-рішення, без надання позивачу акта перевірки у встановлений Податковим Кодексом України термін і спосіб;

- зобов'язати відповідача вчинити дії - відкликати (призупинити дію) податкові повідомлення-рішення № , , від 16.09.2015р. на час, необхідний для розгляду заперечень (зауважень) позивача на акт планової виїзної документальної перевірки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України, у позовній заяві має зазначатись зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В аспекті викладеного, суд звертає увагу на те, що наведена вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, порушення яких спричинено конкретними рішеннями (діями, бездіяльністю) суб'єкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Так, згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої пред'явлено вимоги - органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

При цьому, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Поряд з цим, частиною 4 статті 105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про: - скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; - зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; - зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; - стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; - виконання зупиненої чи невчиненої дії; - встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; - примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просив, "визнати неправомірним рішення відповідача надіслати позивачу податкові повідомлення-рішення, без надання позивачу акта перевірки у встановлений Податковим Кодексом України термін і спосіб", проте не зазначив жодних реквізитів такого рішення та не долучив до позовного матеріалу такого рішення, що не дозволяє суду вирішити питання щодо змістовності позовних вимог та відкриття провадження по справі.

Зважаючи на наведене, враховуючи зміст прохальної частини позову, суд приходить до висновку проте, що позивачем заявлено позовні вимоги, які не відповідають вимогам статті 105 КАС України, що зумовлює необхідність приведення їх у відповідність до вимог частини 4 цієї статті КАС України.

Частиною третьою ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Також вказаною статтею Закону визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у позовній заяві пред'явлено 2 позовні вимоги немайнового характеру, в той час як до позовного матеріалу долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1378грн., що не узгоджується з приписами ст. 4 Закону "Про судовий збір".

Виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачам строку для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- належних доказів на підтвердження доплати судового збору у розмірі 1058 грн. за пред'явлення другої позовної вимоги немайнового характеру;

- позовної заяви, приведеної у відповідність до частини 4 статті105 КАС України у відповідності до кількості відповідачів по справі;

- належним чином засвідченої копії рішення відповідача про "надіслання позивачу податкові повідомлення - рішення або пояснень щодо його відсутності.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденпак" без руху .

2.Встановити позивачу строк до 18 листопада 2015 року для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур