Справа № 2а-2080/10/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2010 р. Справа № 2a-2080/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

при секретарі Воліцькій Н.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську справу за позовом житлово-експлуатаційної організації № 3 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання нечинними та скасування вимог про сплату боргу № Ю-92/34 від 06.04.2010 року та № Ю 92/35 від 05.05.2010 року,

в с т а н о в и в:

02.06.2010 року житлово-експлуатаційна організація № 3 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання нечинними та скасування вимог про сплату боргу № Ю-92/34 від 06.04.2010 року та № Ю-92/35 від 05.05.2010 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що вимоги про сплату боргу № Ю-92/34 від 06.04.2010 року та № Ю 92/35 від 05.05.2010 року не були надіслані у встановлені законом строки позивачу. Крім того у даних вимогах не зазначено дату набрання ними чинності. Просив визнати дані вимоги нечинними та скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що оскаржувані вимоги про сплату недоїмки прийняті та надіслані згідно чинного законодавства. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, житлово-експлуатаційна організація № 3 зареєстрована як юридична особа та відповідно до ст.14 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»являється страхувальником, який згідно ч.1 ст.15 вказаного Закону є платником страхових внесків.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 вказаного Закону на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, позивачем самостійно нараховано страхові внески до солідарної системи.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ч.2 ст.106 вищевказаного Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Абзацом 1 ч.3 ст.106 Закону передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Порядок формування та направлення вимог про сплату боргу визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України за № 21-1 від 19.12.2003 року,.

В судовому засіданні встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на виконання абзацу 1 ч.3 ст.106 даного Закону та п.8.3 вказаної Інструкції направлено відповідачу вимоги про сплату недоїмки за № Ю92/34 від 06.04.2010 року та № Ю-92/35 від 05.05.2010 року.

Абзацом 8 п.п.8.3 п.8 даної Інструкції встановлено, що вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Дані вимоги житлово-експлуатаційною організацією № 3 отримані 15.04.2010 року та 12.05.2010 року відповідно, що підтверджується підписом уповноваженої особи на корінцях вимог.

В звязку з наведеним, суд не приймає до уваги посилання представника позивача з приводу того, що вимоги про сплату недоїмки за № Ю92/34 від 06.04.2010 року та № Ю-92/35 від 05.05.2010 року позивачем отримані тільки 20.05.2010 року.

Суд також не приймає до уваги посилання представника позивача з приводу не зазначення дати набрання вимогами чинності з наступних підстав.

Згідно абзацу 1 п.п.8.3 п.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи).

Пунктом 3 вимоги про сплату боргу додатку № 9 вказаної Інструкції зазначено, що у разі несплати суми недоїмки, зазначеної в пункті один вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати, зазначеної в пункті 4 ( дата набрання чинності вимоги про сплату боргу) вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги про сплату недоїмки за № Ю92/34 від 06.04.2010 року та № Ю-92/35 від 05.05.2010 року адресовані позивачу, а не передавалися для стягнення до органу державної виконавчої служби, тому в них і не заповнений пункт 4, тобто не вказана дата набрання ними чинності.

Таким чином, оскаржувані вимоги про сплату недоїмки є обґрунтованими, прийнятими на підставі облікових даних з карток особового рахунку страхувальника та надіслані у встановлені законом строки.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 71, ст. 86, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановлених ст.186 КАСУ строків подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву чи скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі, заяви про її апеляційне оскарження, після чого протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 24.06.2010 року.

Суддя Шумей М.В.