Справа № 22а-303/11
Суддя: Обідіна О. І.
Дата ухвалення: 2011-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-303/11 Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого: Обідіної 0.1.

Суддів: Дорош А.І.. ОСОБА_2.

розглянула у письмову провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, Головного управління державного казначейства в Полтавській області про стягнення соціальної допомоги за період із січня 2006 року по жовтень 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за періоди з 9 липня 2007 року по 31 жовтня 2009 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог та в позові до Головного управління державного казначейства України в Полтавській області відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.І ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції мас право змінити постанову суду.

Відповідно до п.І ч. І ст. 210 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції с правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2009 року. При цьому, зазначені висновки суду грунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року за №6-рп/2007, якими визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України та рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Враховуючи, що Управління Пенсійного фонду України у Новосанжарському районі Полтавської області як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них. повинно було діяти у чіткій відповідності до вимог ст. 6 згаданого Закону і здійснювати позивачу відповідні нарахування (за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на пор/шення вимог зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим фактично і було допущено протиправну бездіяльність, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив заявлені в цій частині вимоги.

Крім того, оскільки у 2009 році до часу прийняття рішення положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають законну силу та не були змінені чи призупинені, тому з 1 січня 2009 року по день звернення до суду позивач має право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошовою утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині не спростовують висновки суду першої інстанції.

Зокрема, обґрунтування відповідачем правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, місцевий суд вірно не взяв до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору по даній справі. Проблеми, пов'язані з наданням бюджетних коштів УПФ України для виконання покладених на нього обовязків у справах подібної категорії, виходять за межі заявлених вимог, тому місцевим судом взагалі не розглядались.

Безпідставним також є посилання на можливість нецільового використання коштів ПФУ, оскільки з цього питання судом рішення не ухвалювалось, питання по проведення виплат з власних джерел фінансування Пенсійного фонду України також в ході розгляду справи не розглядалось.

Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Не можуть бути прийняті до уваги твердження апелянта щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Разом з цим, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції, оскільки судом помилково зазначено період з 1 січня 2008 року по 2!травня 2008 року, за який зобовязано УПФ в Новосанжарському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Так, в мотивувальній частині суд зазначає, що в 2008 році відповідач повинен був проводити нарахування пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року, відповідно до рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», проте в резолютивній частині вказаний період не був виключений, а помилково зобовязано відповідача здійснити перерахування за весь період . починаючи з 9 липня 2007 року по 31 жовтня 2009 року, тобто за період коли норма Закону залишалась зупиненою до відповідного рішення Конституційного Суду України.

За вказаних обставин рішення суду підлягає зміні в частині зазначеного періоду.

Керуючись ст. ст. 183-2 ч. 10, 197, 198 ч.І п.2, 201 ч.І.п.1, 205, 207 КАС України. Законом України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2010 року в частині покладення обовязку на Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за періоди з 9 липня 2007 року по 31 жовтня 2009 року з урахуванням проведених виплат - змінити, виключивши період з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.