Справа № 539/2914/15-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2015 р. Справа № 539/2914/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бершова Г.Є.
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.
за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2015р. по справі № 539/2914/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в місті Лубнах та Лубенському районі Полтавської області
про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до УПФ України в м.Лубнах та Лубенському районі щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії.
Свій позов мотивував тим, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1- ї категорії та інвалідом ІІ групи. Інвалідність виникла внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військового обов`язку по ліквідації аварії на ЧАЕС. Отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2015 року позов задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до довідки від 06.05.2015 року №2 та розрахунково-платіжної відомості від 06.05.2015 року №4, виданих ТДВ "Госпрозрахункова автоколона" - неправомірними. Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області №269 від 18.06.2015 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно заяви від 08.05.2015 року та довідки, виданої ТДВ «Госпрозрахункова автоколона» від 06.05.2015 року №2 скасовано.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки від 06.05.2015 року №2, яка видана ТДВ «Госпрозрахункова автоколона», згідно якої перераховано заробітну плату ОСОБА_1 за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період із 01.07.1986 року по 31.07.1986 року в сумі 1935,53 крб., починаючи з 08.05.2015 року з урахуванням сплачених сум.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, він просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач працював у ОСОБА_2 автоколоні, правонаступником якої є в ТДВ «Госпрозрахункова автоколона», звідки 01.06.1986 року був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував з 01.06.1986 року по 27.08.1986 року.
Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (а.с.6) по архівних документах військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у складі в/ч НОМЕР_1 , виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у різних населених пунктах.
Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач повернувся до попереднього місця роботи, де йому була нарахована та виплачена заробітна плата за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Отримавши захворювання під час виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 отримав 2 групу інвалідності та отримував пенсії через УПФ України в м. Лубнах та Лубенському районі.
Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На підставі вищевказаної постанови органами Пенсійного фонду України розпочато перерахунки пенсій інвалідам-ліквідаторам.
ОСОБА_1 стало відомо, що заробітна плата на підприємстві за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС була йому нарахована та виплачена без врахування документів, які на той час були під грифом «таємно» та для службового користування і діяли на той час.
З приводу отримання довідки про заробітну плату за час перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для подачі її до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі позивач звернувся до ТДВ "Госпрозрахункова автоколона", звідки 01.06.1986 призивався на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і така довідка для обчислення пенсії йому видана та подана ним до УПФУ в м.Лубни та Лубенському районі.
На даному підприємстві заробітна плата за час перебування ним на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС була перерахована з урахуванням нормативних документів, які діяли на час перебування позивача на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видана йому довідка №2 від 06.05.2015 року з перерахованою заробітною платою для подачі її до УПФ України в м.Лубнах та Лубенському районі для нарахування пенсії.
З даною довідкою позивач 08.05.2015 року звернувся до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі з приводу перерахунку та виплати йому пенсії, але 22.06.2015 року позивач отримав лист відповідача з відмовою у перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки, оскільки обчислення заробітку проведено з порушенням чинного законодавства.
Не погодившись з відмовою в перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки, позивач звернувся за захистом прав до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 71 КАС України не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідці про заробіток позивача, виданої ТДВ "Госпрозрахункова автоколона" від 06.05.2015 року, містять неправдиві або недостовірні дані.
В доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що довідка про заробітну плату в зоні відчуження № 2 від 06.05.2015 року видана та розрахована з порушенням норм законодавства.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Відповідно до п.7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).
Колегія суддів зазначає, що з моменту аварії на Чорнобильській АЕС оплата праці для працюючих в зоні відчуження регулювалась постановою ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, тобто проводилась за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами) незалежно від населеного пункту.
Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964 було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони, розділеної на ІІІ, ІІ, І зону небезпеки, проводиться відповідно у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).
Колегією суддів встановлено, що у зв`язку із введенням в зоні відчуження зон небезпеки, оплата праці осіб, які працювали в населених пунктах, що не віднесені до згаданих зон небезпеки (зона особливого контролю) залишалася на попередніх умовах, тобто проводилась за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами).
Згідно з абз.4 підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- та двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що застосування показників кратності до посадового окладу, підвищеного на 100%, як це було зроблено відповідно до довідки № 2 від 06.05.2015 року, не відповідає вимогам законодавства.
Щодо порядку преміювання колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до чинних на підприємстві систем преміювання, а отже розмір премії працівників, відряджених до зон відчуження, повинен був визначатися на підставі положень, що діяли на підприємстві.
Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що у разі прийняття рішення про підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, в положення про преміювання мали вноситися відповідні зміни. Якщо на підприємстві виплата премії не була передбачена, або була передбачена в меншому розмірі, то підстав для нарахування премії в розмірі 60% немає.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відмова Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки №2 від 06.05.2015 року є протиправною.
Згідно з п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Лубнах та Лубенському районі Полтавської області задовольнити.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2015р. по справі № 539/2914/15-а скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 02.11.2015 р.