Справа № 2а-1874/10/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2010 р. Справа № 2a-1874/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Кузишин Р.М.

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

прокурора: Савчук Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім",

до відповідача: Калуської об'єднаної державної податкової інспекції,

про визнання податкового повідомлення-рішення нечинним,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання податкового повідомлення-рішення №/0 від 28 квітня 2006 року нечинним.

25.09.2006 року рішенням Господарського суду Івано-Франківської області Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" позов задоволено.

21.12.2006 року ухвалою Львівського апеляційного суду постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2006 р. залишено без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

12.11.2009 року Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу Калуської об"єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області залишено без задоволення. Постанову Господарського суду України Івано-Франківської області від 25.09.2006 р. та ухвалу Львівського апеляційного суду 21.12.2006 р. - залишено без змін.

23.03.2010 року Верховним судом України касаційну скаргу заступника Генерального прокурора України від 14.12.2009 року задоволено, скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області задоволено частково. Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 12.11.2009 рjre, ухвалу Львівського апеляційного суду 21.12.2006 р. та постанову Господарського суду України Івано-Франківської області від 25.09.2006 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.05.2010 року дану адміністративну справу призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач в попередніх податкових періодах (тобто до січня 2006 року, в якому було заявлено бюджетне відшкодування) мав від'ємне значення при розрахунку податку на додано вартість. Таке від'ємне значення, враховуючи встановлений п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" механізм відшкодування даного податку, включалось до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, в тому числі переходило із місяця в місяць. В грудні 2005 року позивач сплатив податок на додану вартість постачальникам робіт та послуг в розмірі 9513462,00 грн. Вподальшому разом із декларацією за січень 2006 року позивачем подано на адресу відповідача розрахунок та заяву про отримання бюджетного відшкодування в вищезазначеній сплаченій частині від'ємного значення з податку на додану вартість. Однак, за результатами проведеної перевірки відповідачем неправомірно зменшено дану суму бюджетного відшкодування на 2625675,00 грн., про що винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що у відповідності до поданої позивачем податкової декларації за січень 2006 року сума податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню становила 9513462,00 грн. Податковим органом за результатами проведеної перевірки встановлено завищення сум, що підлягали бюджетному відшкодуванню за січень 2006 року та зменшено таку суму на 2625675,00 грн., про що винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 28 квітня 2006 року. Позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та висновками, викладеними в акті перевірки №321/23-2/33129683 від 19.04.2006 року щодо завищення суми бюджетного відшкодування та про завищення залишку відємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Вважають, що попереднім податковим періодом для січня 2006 року є всі податкові періоди, що йому передують. Підприємство володіє усіма підтверджуючими суму бюджетного відшкодування первинними документами, проводить бухгалтерський та податковий облік відповідно до норм діючого законодавства. Вважають, що підприємство законно набуло права на бюджетне відшкодування. Просять скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 28 квітня 2006 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими. Вважає, що згідно чинного законодавства підлягає бюджетному відшкодуванню за січень 2006 року 6887787,00грн. Так, в ході проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами та доповненнями, в редакції чинній на час оскаржуваних дій (далі - Закон №168/97-ВР). За результатами перевірки складено акт перевірки та оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням зменшено суму бюджетного відшкодування 2625675,00 грн. Вважає рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2006 року правомірним. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, виходячи з висновків і мотивів, з яких скасовані попередні судові рішення в цій справі, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Калуською оДПІ в Івано-Франківській області проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТзОВ "Карпатнафтохім" з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2006 року, за результатами якої складено акт №321/23-2/33129683 від 19.04.2006 року ( т. 1 а.с. 14-32).

В ході проведеної перевірки відповідач прийшов до висновків про порушення п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР, в результаті чого завищено заявлене бюджетне відшкодування податку на додану вартість за січень 2006 року в сумі 2625675,00 грн. та п.п. 7.4.3 п.п. 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону №168/97-ВР, в результаті чого позивачем завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітнього періоду в сумі 38370 грн.

Враховуючи допущені позивачем порушення вимог п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР, 28 квітня 2006 року відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/0, яким зменшено бюджетне відшкодування позивачу в сумі 2625675,00 грн. (т. 1 а.с. 33).

Відповідно до висновків податкового органу причиною вищезгаданого завищення було віднесення ТзОВ "Карпатнафтохім" до рядка 4 Розрахунку суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість залишку відємного значення податку на додану вартість, що декларувався підприємством у попередніх періодах.

Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно підпункту 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, визначальним для бюджетного відшкодування є фактична сплата отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Закон не обмежує бюджетне відшкодування виключно сумою податкового кредиту попереднього звітного періоду.

Крім того, за визначенням наведеної вище норми, залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування, обмеженого частиною такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), також включається до складу податкового кредиту, і є податковим кредитом наступного податкового періоду.

Таким чином, залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до податкового кредиту наступного податкового періоду, буде переходити до складу податкового кредиту наступних податкових періодів, і підлягає відшкодуванню після фактичної сплати податку отримувачем товарів. За таких обставин, є безпідставним твердження відповідача, щодо того, що суми податку на додану вартість, заявлені позивачем до відшкодування за січень 2006 року не приймали участі у формуванні відємного значення за попередній податковий період, а заявлення цих сум до відшкодування в січні 2006 року не суперечить положенням підпункту 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що облік бюджетного відшкодування з податку на додану вартість має накопичувальний характер, в зв'язку з чим попереднім податковим періодом для січня 2006 року є всі податкові періоди, що йому передують, а отже зменшення податковим органом платнику податків бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2006 року в сумі 2625675,00 грн. є неправомірним, оскільки під терміном "попередній податковий період" слід розуміти будь-який податковий період, що передує звітному у часі, а не лише попередній звітний місяць.

Факти придбання відповідних послуг та товарів позивачем у попередніх податкових періодах, що передували січню 2006 року та сплата податку на додану вартість не заперечується відповідачем, та відображені в акті перевірки №321/23-2/33129683 від 19.04.2006 року, письмовому запереченні проти адміністративного позову, що міститься в матеріалах справи. Вказане підтверджується також реєстрами податкових накладних та реєстрами платіжних доручень за визначений період, наданими в судовому засіданні.

За таких обставин дії відповідача відносно зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2625675,00 грн. за січень 2006 року, не відповідає вимогам діючого, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства України, зокрема п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР.

Одночасно суд приходить до переконання про необхідність при задоволенні позову вийти за межі позовних вимог в порядку ч.2 ст. 11 КАС України, так як оскаржуване рішення слід визнати протиправним та скасувати, а не визнати нечинним, оскільки в останньому випадку правові наслідки податкового повідомлення-рішення втрачаються не з часу його прийняття, а тільки з моменту набрання законної сили рішенням суду.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 28 квітня 2006 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 27.10.2010 року.