Справа № 2а-137/10/0370
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 р. Справа № 24220/10|9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Стародуба О.П.

Суддів Довгополова О.М. , Пліша М.А.

при секретарі судового засідання Поворозник Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду апеляційну скаргу управління МВС України на Львівській залізниці на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2010р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління МВС України на Львівській залізниці про поновлення на роботі та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення роботі на посаді слідчого слідчого відділення Волинського лінійного відділу управління МВС України на Львівській залізниці, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, а також стягнення доплати за ранг державного службовця і за вислугу років.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2010р. позовні вимоги задоволено повністю. Поновлено позивача на роботі на посаді слідчого (спеціаліста) слідчого відділення Волинського лінійного відділу управління МВС України на Львівській залізниці, стягнуто в його користь 13354,50 грн. заробітку за час вимушеного прогулу та зобов?язано відповідача нарахувати та виплатити в користь позивача недоплачену за період з вересня 2008 року по листопад 2009 року доплату за ранг та надбавку за вислугу років державного службовця.

З таким рішенням не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій покликається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги за апеляційною скаргою обгрунтовує та мотивує аналогічно запереченням на позов. Зокрема, покликається на те, що внаслідок проведеної реорганізації відбулись зміни в штаті працівників відповідача, внаслідок чого скорочено посаду державного службовця, яку займав позивач, та введено посаду, яка підлягає заміщенню з числа працівників органів внутрішніх справ, а не цивільних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 1982 року по 2005 рік проходив службу в органах внутрішніх справ і 31.12.2005р. звільнений у відставку за віком (із зняттям з військового обліку) в зв?язку із досягненням граничного віку для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання, на підставі підпункту «а» пункту 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (затв. Постановою КМ України від 29.07.1991р. №114).

В подальшому наказом від 27.05.2006р. №29 о/с позивача, який прибув по заяві в порядку вільного найму, призначено на посаду старшого дізнавача групи дізнання Волинського лінійного відділу. Відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачем складено присягу державного службовця і йому присвоєно 13 ранг державного службовця з 08.07.2006р.

Позивач неодноразово перепризначався на зазначену посаду, а наказом від 23.09.2008р. №58 о/с його призначено на посаду провідного інженера-програміста з інформаційних технологій лінійного відділу на станції Чоп, звільнивши його з посади старшого дізнавача Волинського лінійного відділу.

Наказом від 13.01.2009р. №1 о/с позивача призначено на посаду слідчого (спеціаліста) слідчого відділення Волинського лінійного відділу і відповідно звільнено з посади провідного інженера-програміста з інформаційних технологій лінійного відділу на станції Чоп.

Наказом від 12.11.2009р. №68 о/с позивача звільнено з посади слідчого (спеціаліста) слідчого відділення Волинського лінійного відділу лінійного управління на Львівській залізниці УМВС України на залізничному транспорті на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв?язку з реорганізацією.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що проведена у відповідача реорганізація не призвела до зміни чисельності та штату працівників певної спеціальності та кваліфікації, не змінилась назва посади та зміст трудової функції, а встановлення вищих кваліфікаційних вимог до посади, якщо при цьому зберігається зміст трудової функції, не допускається.

Поряд з тим, судом першої інстанції не враховано, що внаслідок проведеної у відповідача реорганізації в його штатному розписі відбулись зміни і згідно затвердженого 15.07.2009р. штату Волинського лінійного відділу у слідчому відділі передбачено заміщення усіх посад виключно з числа осіб, яким присвоєно спеціальні звання працівників міліції.

У порівнянні з штатним розписом відповідача, який діяв з 20.11.2007р. до 15.07.2009р. в новому штатному розписі посада слідчого спеціаліста, яку займав позивач, відсутня і можливість заміщення посад слідчих з числа осіб, яким не присвоєне спеціальне звання працівника міліції не передбачено, що відповідає вимогам статті 16 Закону України «Про міліцію».

Крім того, з наданих суду списків особового складу вбачається, що позивача було ознайомлено з наказом Міністра внутрішніх справ України від 15.05.2009р. про ліквідацію Управління МВС України на залізничному транспорті та реорганізацію відповідних лінійних управлінь на залізницях та наказом Управління МВС України на Львівській залізниці від 15.07.2009р. «Про затвердження нових штатів лінійних відділів», якими передбачалось скорочення посади, яку до реорганізації займав позивач, що свідчить про те, що відповідачем було дотримано вимоги закону щодо обов?язкового повідомлення працівника про наступне звільнення.

Крім того, згідно наданої суду довідки на час звільнення позивача вакантні посади державних службовців у штаті відповідача були відсутні, а тому такі не могли бути запропоновані позивачу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції щодо незаконності звільнення відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, а тому в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу постанову суду слід скасувати і в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В свою чергу в частині зобов?язання відповідача нарахувати та виплатити в користь позивача недоплачену за період з вересня 2008 року по листопад 2009 року доплату за ранг та надбавку за вислугу років державного службовця судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідачем невиплата таких коштів позивачу фактично не заперечується, а тому в цій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, п.3 ст.202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління МВС України на Львівській залізниці задоволити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2010р. по справі №2а-137/10 в частині задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу скасувати і в цій частині в задоволенні позову відмовити.

В решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2010р. по справі №2а-137/10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом одного місяця після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Стародуб О.П.

Судді Довгополов О.М. , Пліш М.А.

< Текст >