Справа № 2а-12351/11/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2011 р. № 2а-12351/11/1370

о 09,20 год. Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої cудді Потабенко В.А.

за участю секретаря Гойни Є.А.,

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за поданням Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

ДПІ у Залізничному районі м. Львова звернулася до суду з поданням до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 272,25 грн. за податковим боргом. Оскільки відповідачем не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, позивач змушений звернутись до суду.

Представник ДПІ у Залізничному районі м. Львова в судовому засіданні подання підтримала, просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, не забезпечив явку свого повноважного представника.

Суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71 КАС України.

Заслухавши пояснення представника ДПІ у Залізничному районі м. Львова, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини по справі, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрований 06.12.2002 року виконкомом Львівської міської ради за адресою 79040, м. Львів, вул. Луцька, 17.

Відповідно до довідки позивача від 03.10.2011 року № 31132/10/17-114, перебуває на обліку в ДПІ в Залізничному районі м. Львова з 12.12.2002 року за № 2442.

Заявою на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності № 2448 від 14.12.2010 року засвідчено волевиявлення ОСОБА_2 про переведення його на спрощену систему оподаткування на 2011 рік.

Протягом липня-жовтня 2011 року платником податку не сплачувались кошти відповідно до самостійно поданого розрахунку № 377856 від 28.12.2010 року.

В звязку з несплатою своєчасно єдиного податку з фізичних осіб 29.08.2011 року платнику податку виставлено податкову вимогу № 2525 за узгодженими грошовими зобовязаннями на суму 100,25 грн.

В матеріалах справи наявні докази розміщення на дошці податкових оголошень вказаної вимоги з причини неможливості вручення її відповідачу.

Однак, у встановлені строки суми недоїмки по єдиному податку сплачені не були.

Згідно п. 1 ст. 16 ПК України, платник податків, серед іншого, зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 1 ст. 36 ПК України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. А також, податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Згідно п. 1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

У відповідності до п. 1 ст. 109 Кодексу, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст.59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 1.175 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі ПК України), податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Усупереч наведеним нормам чинного законодавства, платник податків ФОП ОСОБА_2 не вжив жодних заходів для погашення податкового зобовязання.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України, він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК України, органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Згідно п. 20.1.28 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобовязання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 Податкового кодексу України.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки позивача № 36108/9/19-023/1753 від 27.10.2011 року, сума податкового боргу ОСОБА_2 згідно поданої звітності, проведених нарахуваннях та відомостей про сплату за даними картки особового рахунку, станом на 27.10.2011 року з єдиного податку з фізичних осіб становить 272,25 грн., з яких 100,25 грн. увійшли у вимогу № 2525 від 29.08.2011 року, 172,00 грн. належало до сплати по терміну 20.09.2011 року та 20.10.2011 року.

На даний час вказана сума податкового зобов'язання є узгодженою та у встановлені законом строки до бюджету не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу, а, відтак, підлягає стягненню в примусовому порядку.

Враховуючи все вищенаведене, а також п. 20.1.18 ст. 20 ПК, згідно якого органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст. 183-3 КАС України податковий орган має право звернутись до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом. Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

З урахуванням того, що податкову вимогу № 2525 від 29.08.2011 року розміщено на дошці оголошень податкових вимог 30.08.2011 року, 31.10.2011 року виникли обставини, що зумовлюють звернення до суду.

Суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають, відповідно до п. 4 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7-14, 18, 19, 69-71, 94, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 183-3 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

подання задовольнити.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 79040, м. Львів, вул. Луцька, 17 до бюджету податковий борг в сумі 272 (двісті сімдесят дві) гривні 25 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 08.11.2011 року.

Суддя Потабенко В.А.

З оригіналом згідно

Суддя Потабенко В.А.