Справа № 804/7755/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 р.Справа №804/7755/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позову зазначено, що контролюючий орган не мав підстав визначати розмір орендної плати за землю в розмірі, більшому, ніж встановлено договором оренди. Така істотна умова договору, як розмір орендної плати, не може бути зміненою в односторонньому порядку. Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року по справі №804/3050/15 визнано протиправним та скасовано наказ, на підставі якого проведена перевірка, за наслідками якої винесено оскаржуване рішення.
Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши, про необхідність застосування норм податкового законодавства до спірних правовідносин.
Судом зупинялось провадження у справі до набрання законної сили постановою суду від 02.04.2015 року по справі №804/3050/15. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову Публічне акціонерне товариство «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу №101 від 27.01.2015 року відмовлено повністю.
В судове засідання представники сторін не прибули. При цьому суд зазначає, що у відповідності до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута та вирішена протягом розумного троку, але не більше місяця, з дати відкриття провадження у справі. Право на розгляд справи упродовж розумного строку є одним із ключових елементів права на справедливий суд, яке визначено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність здійснення судового розгляду справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
При проведені документальної невиїзної перевірки було використано:
За результатами перевірки складено акт №340/22-04/01416760 від 03.02.2015 року, згідно із висновками якого документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення платником податків підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 та підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижена орендна плата за землю за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року на суму 262820,85 грн.
За умовами договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлена договором у грошовій формі (у гривнях), у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2013 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.03.2013 року, у справі № 31/5005/6946/2012, було внесено зміни у договір від 21.12.2006 року, якими встановлено річну орендну плату за земельну ділянку у розмірі 389897,33 грн.

У зв'язку з набранням законної сили судовим рішенням, платником податків подано до ДПІ Жовтневого району м. Дніпропетровська уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за 2013 рік, де сума орендної плати розрахована відповідно до внесених змін у договір у судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 27.01.2011 року №701/2810 земельної ділянки площею 1,2633 га, кадастровий номер :03:246:0059, м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, 21, з урахуванням індексації становить 12996604,02 грн., а базова вартість одного квадратного метра землі становить 297,68 грн. Судом також встановлено, що з 2011 року органами місцевого самоврядування змін до нормативної грошової оцінки земель не внесено.

Актом перевірки встановлено, що згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 10.09.2012 року, з урахуванням індексації, передбаченої статтею 289 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,2633 га складає 12996604,02 грн.

Нормативна грошова оцінка 12996604,02 грн. х 3% = 389989,12 грн. щорічний платіж.

Орендна плата за 2012 рік визначена платником податків в розмірі 168955,85 грн., за даними перевірки в розмірі 389989,12 грн., відхилення дорівнює 220942,27 грн., за 2013 рік платником нараховано 348019,54 грн., контролюючим органом 389989,12 грн., відхилення дорівнює 41878,58 грн., разом 262820,85 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить із наступного.

Порядок плати за землю унормований Розділом ХІІІ Податкового кодексу України.

Базовий податковий (звітний) рік для визначення плати за землю починається 1 січня і закінчується того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у звязку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленого порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Подання такої декларації звільняє від обовязку подання щомісячних декларацій.

При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативно-грошової оцінки землі.

Для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати (земельного податку) є договір оренди такої земельної ділянки.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 285 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначено в підпункті 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обовязок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу, в редакція на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Податкового кодексу України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в жодному разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2014 року №21-274а14, від 21 квітня 2015 року №21-131а15.

Поряд з цим, надаючи оцінку додержанню контролюючим органом 1095 денного строку нарахування зобовязання зі сплати за землю та процедури нарахування сум податку, суд зазначає про наступне.

Так, відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобовязань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобовязання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як зазначалось вище, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обовязку подання щомісячних декларацій.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обовязку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Позивачем обраний щорічний порядок звітування, у звязку із чим він подав уточнюючі податкові декларації з плати за землю щодо земельної ділянки, зокрема уточнюючу декларацію за 2012 рік подав 12.12.2012 року №; за 2013 рік 10.04.2013 року, отже 1095 денний термін донарахування сум податків за 2012 та 2013 року підліковується від вказаних дат, та на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення 26.02.2015 року, не сплинув.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та відсутність підстав для задоволення позову.

У звязку із відмовою у задоволенні позову суд стягує з позивача решту суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. (за подання позову сплачено 487,20 грн., 10% від суми 4872 грн.; 4384,80 грн. = 4872 грн. - 487,20 грн.).

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2015 року № відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут «Металургавтоматика» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.) на рахунок УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (, рахунок: 4008, банк: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012, код бюджетної класифікації доходів: 22030001, призначення платежу: судовий збір за позовом).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 29 жовтня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1