Справа № 2а-3358/09/0970
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 р. Справа № 4130/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Богаченка С.І.

Суддів Багрія В.М. , Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання Балич М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И Л А :

11.12.2009 року ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач шляхом незаконного знищення облікових документів протиправно позбавив її права участі у виборах президента України, які мають відбутись 17.01.2010 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.09 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що відповідач по справі не є органом який формує списки виборців, а тому питання законності чи незаконності реєстрації чи знищення відповідних документів не може відноситись до предмету доказування в даному позові, оскільки не є перешкодою для реалізації особою своїх виборчих прав.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції по справі не навів установи чи організації, яка повинна видати йому довідку про реєстрацію на території України, що дає право бути внесеним до реєстру виборців, а також відмовився розяснити про причину відмови постановити окрему ухвалу щодо виявлення у діях відповідача ознак злочину.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Виносячи дане рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач по справі з 1998 року не рахується зареєстрованим в будинку по вул. Вірменській в м. Івано-Франківську, згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів. Спірні правовідносини щодо виписки позивача виникли ще у 1998 році, тобто не могли стосуватись призначених постановою ВР України від 23.06.2009 року виборів Президента України на 17.01.2010 року.

Окрім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що на орган ВС не покладено жодних обовязків щодо формування Державного реєстру виборців, а тому з урахуванням вимог ч.2 ст.19 Конституції України позовна вимога щодо зобовязання Івано-Франківського МУВС в області до вчинення відповідних дій не може підлягати до задоволення.

Згідно п.4 ст.8 ЗУ «Про Державний реєстр виборців» виборець, який не має зареєстрованого місця проживання, визначає свою виборчу адресу за погодженням з відповідним органом ведення Реєстру та спеціалізованим закладом, який здійснює відповідно до закону облік бездомних громадян.

Згідно п.1, 2 ст.19 Закону особа, яка набула права голосу, або особа, яка має право голосу, однак виявила, що вона не включена до Реєстру, може за власною ініціативою звернутися до органу ведення Реєстру за місцем свого проживання на території України щодо свого включення до Реєстру. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, подає до органу ведення Реєстру письмову заяву за формою, встановленою розпорядником Реєстру, із зазначенням відомостей про себе, вказаних у статті 6 та пункті 1 частини першої статті 7 цього Закону, та документ, що посвідчує особу і громадянство виборця, -паспорт громадянина України або (якщо особа недавно набула громадянства України) тимчасове посвідчення громадянина України.

Також, судом першої інстанції було встановлено і той факт, що позивач по справі з метою реалізації своїх виборчих прав вправі був звернутися до органу Реєстрації із відповідною заявою, однак цього ним зроблено не було.

Згідно п.1 ст.32 Закону особа, яка зверталася до органу ведення Реєстру або регіонального органу адміністрування Реєстру щодо включення себе чи інших осіб до Реєстру, внесення змін до персональних даних Реєстру чи отримання відповіді на свій запит, може оскаржити до суду рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу Реєстру у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову вірно врахував, що можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу Реєстрації передбачена тільки у випадку попереднього звернення особою до даного органу.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196 ч.4, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року по справі 2а-3358/09/0970, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Богаченко С.І.

Судді Багрій В.М. , Старунський Д.М.

< Текст >