Справа № 2а-8741/10/0670
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2011 р. Справа № 2а-8741/10/0670

номер рядка статистичного звіту 5.2.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Лабунської Ю.В. ,

за участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" вересня 2011 р. у справі № 2а-8741/10/0670 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " Балтфіш" до Житомирської митниці про скасування рішення ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року позовні вимоги ТОВ " Балтфіш" задоволені.

Скасовані рішення Житомирської митниці про визначення митної вартості від 04.11.2010 року №101000006/2010/002348/2 та від 04.11.2010 року №101000006/2010/002353/2.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Балтфіш" надмірно сплачені кошти у сумі 41388,36 грн.

В апеляційній скарзі Житомирська митниця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що судом не враховано, що у зв"язку з тим, що позивач не зміг підтвердити задекларовану митну вартість, відповідно її було визначено митницею на підставі наявних документів та інформації про вартісні операції, що наявні у базі даних ЄАІС Митної служби.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.10.2010 року позивачем укладено контракт №151010 з фірмою SIA "MEZMLI M", відповідно до якого позивачем придбано скумбрію свіжоморожену виробництва ТОВ "Шетланд Кетч" (Шотландія, яка входить до складу Об'єднаного Королівства Великобританії) за ціною 1800,00 дол. США за одну тону (а.с. 17-18).

04.11.2010 року позивачем на митну територію України імпортовано за вказаним зовнішньоекономічним контрактом скумбрію свіжоморожену загальною кількістю 39 т та подано вантажні митні декларації №101000009/2010/010913 та №101000009/2010/010914, в яких у кожній заявлено митну вартість товару у сумі 277981,47 грн. (з розрахунку 1,80 доларів США за тонну).

Для здійснення митного оформлення позивачем було надано відповідачу вантажно-митні декларації та інші документи на підтвердження митної вартості товару відповідно до п.п. 7, 8, 12 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766, а саме:

- контракт №151010 від 15.10.2010 року;

- рахунки від продавця від 25.10.2010 року №151010-01, № 151010-02;

- рахунки від виробника від 15.10.2010 року №, №;

- прайс-лист виробника від 18.10.2010 року №б/н;

- калькуляція виробника від 15.10.2010 року №б/н;

- платіжне доручення від 18.10.2010 року №б/н;

- експортна декларація відправника від 26.10.2010 року №10LTUB000ЕК00DВ25;

- інші документи на підтвердження якісних характеристик товару та сертифікати походження для підтвердження країни походження товару. Усі наведені документи було внесено до графи 44 відповідних ВМД.

Після перевірки вантажно-митних декларацій Житомирська митниця своїми рішеннями від 04.11.2010 року №101000006/2010/002348/2 та №101000006/2010/002353/2 провела коригування митної вартості товару в сторону збільшення з 1,80 дол. США за кг до 2,47 дол. США за кг, посилаючись на ВМД від 04.10.2010 року №100000002/0/71293, по якій також було проведено митне оформлення товару з коригуванням митної вартості та по якій оформлялась продукція іншого виробника.

Після коригування митної вартості товару по поданим ВМД було виписані картки відмови у митному оформленні від 04.11.2010 року №101000006/0/00421, №101000006/0/00422.

У зв'язку з тим, що товар вимагає спеціальних умов зберігання, позивачем оформлені вантажно-митні декларації від 04.11.2010 року №101000009/2010/010974 та №101000009/2010/010976 по запропонованій митницею вартості.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ " Балтфіш", суд першої інстанції встановив, що посадовою особою митниці на деклараціях митної вартості зроблено запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: договору з третіми особами, що повязаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; копію вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Декларантом в підтвердження митної вартості було подано інвойси між посередниками і виробником; угоду між посередником і виробником; докази здійснення розрахунків посередника з виробником; з приводу надання вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим декларантом було зазначено, що оформлення такої декларації не передбачено митними правилами Європейського Союзу. Крім того, декларант вказав на проведення процедури консультацій з митним органом.

Відповідач, приймаючи оскаржувані рішення про визначення митної вартості та застосовуючи резервний метод, обґрунтував їх фактом неподання декларантом додаткових документів, а саме - копії вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим та висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленого спеціалізованими експортними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством. Крім того, Житомирською митницею також було зазначено, що митну вартість визначено з врахуванням процедури консультації між митним органом та декларантом. Стосовно неможливості застосування першого методу вказано, що у митного органу наявні сумніви щодо вартості товару та декларантом не були подані додаткові документи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов правильного висновку, що посадовими особами підрозділу митного оформлення визначена митна вартість задекларованого товару є заниженою порівняно з іншими операціями з аналогічними товарами. Такий висновок зроблено з огляду на інформацію, що міститься у базі даних ЄАІС Держмитслужби. Так, відповідно до ВМД № 100000002/0/71293 від 04.10.2010 року митне оформлення аналогічного товару - "скумбрії свіжомороженої" - здійснено виходячи з митної вартості у сумі 2,47 дол. США за кг.

Суд вірно погодився з доводами Житомирської митниці, що інформація бази даних ЄАІС Держмитслужби є достатнім підтвердженням обґрунтованості сумнівів митниці у правильності декларування митної вартості товарів. У той же час, за обставин, які склались у даній справі, наявність такої інформації не може підтверджувати правомірності оскаржуваних рішень, оскільки підставою для їх прийняття крім існування сумнівів став і факт ненадання декларантом запитуваних документів.

Між тим, даний висновок не враховує усіх обставин справи, які відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України мали відповідний правовий вплив на можливість ухвалення рішень про визначення митної вартості. Зокрема, стверджуючи про факт ненадання декларантом вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим, Житомирською митницею не були досліджені та спростовані посилання декларанта на те, що така декларація взагалі не могла бути оформлена, оскільки поставка відбувалася в межах Європейського Союзу, в якому скасований митний контроль на кордонах ряду держав відповідно до положень Шенгенської угоди. Зазначені обставини, по-перше, є загальновідомими, а по-друге, підтверджуються листом виробника - ТОВ "Шетланд Кетч" від 04.11.2010 року, за змістом якого повідомлено, що дане товариство не одержує митну декларацію на товари, що поставляються з Лервіку, Шетландські Острови, Великобританія до Клайпеди, Литва, оскільки дана поставка відбувається в межах ЄС. Чому дані заперечення не були враховані Житомирською митницею під час визначення митної вартості товару, що імпортувався, відповідачем пояснено не було.

Крім того, досліджуючи умови поставки товару, судом було встановлено, що безпосередня поставка товару була здійснена з Латвії, що підтверджується інформаційним листом фірми SIA "MEZMLI M" від 19.10.2010 року, відповідно до якого зазначена фірма доручила здійснити фірмі "Klaipedos Translit" навантаження скумбрії свіжомороженої на автомашини та організувати оформлення усіх супутніх та митних документів, які необхідні для експорту продукції. Відтак, твердження декларанта щодо того, що вантажна митна декларація, оформлена в попередній експорту митний режим, взагалі не існувала, відповідають дійсності та підтверджуються належними докази, з огляду на що обґрунтування оскаржуваних рішень фактом ненадання такої декларації є безпідставним.

Не спростовують цього висновку і посилання Житомирської митниці, що під час здійснення декларування аналогічного товару декларантом такі декларації надавались. Так, як пояснив представник позивача, дійсно, така декларація надавалась, але поставка здійснювалась фірмою "Darina Fish As" з Норвегії. При цьому, також загальновідомим фактом є те, що Норвегія не є членом Євросоюзу, що і обумовлює існування вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим.

Що ж стосується тверджень Житомирської митниці про ненадання ТОВ "Балтфіш" висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленого спеціалізованими експортними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, то з цього приводу судом встановлено, що під час проведення процедури консультацій з митним органом декларантом було пояснено, що такий висновок був оформлений ним під час здійснення попередньої поставки товару, однак він не був врахований митним органом, який також здійснив визначення митної вартості аналогічного товару з застосуванням резервного методу. Зважаючи на те, що виготовлення такого висновку є дороговартісним і він був отриманий при здійсненні попередньої поставки аналогічного товару, новий висновок про якісні та вартісні характеристики товару і не був оформлений.

Вказаний висновок про якісні та вартісні характеристики скумбрії мороженої від 20.09.2010 року №8/370, оформлений ДП "Держзовнішінформ", долучений до матеріалів справи. Даний висновок містить інформацію, що імпортери протягом липня-вересня 2010 року завозили скумбрію морожену на умовах поставки СІР Київ (України), СІF українські порти Чорного моря, виробництва Норвегії, в залежності від якості продукції по наступним цінам: скумбрія морожена, розмірний ряд 300-500 г - 1700-1900 доларів США за метричну тонну; розмірний ряд 400-600 г - 1800-2200 доларів США за метричну тонну.

При цьому, відповідачем не заперечується, що при митному оформленні ВМД №101000001/2009/013308 поряд з іншими документами було надано копію листа ДП "Держзовнішінформ" від 20.09.2010 року №8/370, тобто відповідач був обізнаний про факт існування даного висновку.

Колегія суддів, оцінюючи наведені обставини справи у сукупності, вважає, що ненадання ТОВ "Балтфіш" висновку про якісні та вартісні характеристики імпортованого товару не може бути розцінене як беззаперечний доказ правомірності оскаржуваних рішень. Так, декларантом під час проведення процедури консультацій з митним органом було пояснено причини ненадання такого висновку, а також вказано, що такий висновок був оформлений при митному оформленні ВМД №101000001/2009/013308, а відтак Житомирська митниця мала змогу перевірити обґрунтованість заявленої митної вартості імпортованого товару. При цьому, заявлена ТОВ "Балтфіш" митна вартість скумбрії свіжомороженої у розмірі 1800 доларів США за тонну повністю відповідає цінам, в межах яких здійснювався імпорт аналогічного товару.

Що ж до заперечень відповідача про неможливість врахування зазначеного висновку як доказу, який підтверджує заявлену декларантом митну вартість товару, з огляду на те, що у даному висновку зазначено країну походження товару - Норвегію, у той час як при прийнятті оскаржуваних рішень країною походження товару була Великобританія, то судом першої інстанції правильно враховано наступне. Як вбачається з вантажно-митних декларацій №101000009/2010/010913 та №101000009/2010/010914 у графі 31 "опис товарів" зазначено назву товару - скумбрія свіжоморожена та його латинську назву - Scomber scombrus. Вказана латинська назва і обумовлює вид товару, який завозився ТОВ "Балтфіш". При цьому, як пояснив представник позивача, є різні різновиди скумбрії.

Такими різновидами є scomber scombrus, scomber australasisus, scomber japonicus. У свою чергу, такий вид скумбрії як scomber scombrus виловлюється саме у Балтійському, Північному та Норвезькому морях. А тому з Норвегії імпортується той самий вид скумбрії scomber scombrus, що й з Великобританії. Зазначені обставини були пояснені декларантом при проведенні процедури консультацій з митним органом. Однак, судом не встановлено жодних обставин, чому зазначені пояснення не були прийняті митним органом до уваги, а також не встановлено будь-яких спростувань наведених тверджень позивача.

Відтак, враховуючи те, що декларант під час проведення процедури консультацій надав пояснення причин неможливості надання висновку про якісні та вартісні характеристики імпортованого товару і Житомирська митниця мала інформацію стосовно ціни, за якою імпортери протягом липня-вересня 2010 року завозили скумбрію морожену, а також зважаючи на те, що відповідачем жодним чином не спростовано пояснень декларанта стосовно можливості врахування інформації, що міститься у висновку від 20.09.2010 року №8/370, суд вважає, що ненадання висновку про якісні та вартісні характеристики товару є формальною підставою для прийняття рішення про визначення митної вартості, яка втім не може достовірно та беззаперечно свідчити про заниження декларантом такої вартості.

Відповідачем не було доведено суду обставин того, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару. Заперечення відповідача з приводу того, що у поданій декларантом калькуляції вартості товару містяться неповні відомості, також не знайшли свого підтвердження, оскільки представник відповідача у судовому засіданні не зміг вказати, які саме витрати не увійшли до розрахунку собівартості імпортованого товару.

Крім того, відповідач, обґрунтовуючи наявні у нього інші сумніви щодо митної вартості товару, посилається на те, що укладений позивачем контракт не є прямою поставкою. З цього приводу суд встановив, що ці доводи не можуть обґрунтовувати правомірність дій Житомирської митниці, адже приписи ст. 267 Митного кодексу України, які обумовлюють застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), містять положення, які передбачають здійснення непрямих поставок. Так, ч. 1 ст. 267 цього Кодексу наводить визначення, відповідно до якого ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Тобто, передбачаючи можливість здійснення розрахунків з продавцем через третіх осіб, законодавець не забороняє здійснення непрямих поставок та не містить застережень щодо неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів за такими контрактами з використанням методу визначення митної вартості за ціною договору.

Доводи апелянта щодо заниженням позивачем митної вартості товару у порівнянні з іншими операціями з аналогічним товаром також спростовується матеріалами адміністративної справи. Так, посилання митниці на ВМД від 04.10.2010 року №100000002/0/71293 не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідно до листа Київської регіональної митниці від 18.05.2011 року 340/2-17/6107, направленого на запит суду, митницею було повідомлено, що заявлена декларантом фактурна вартість аналогічного товару становить 1,49 доларів США. По цій декларації митне оформлення товару було проведено також з коригуванням митної вартості та застосуванням резервного методу. Отже, проаналізувавши дані вказаної ВМД, можна дійти до висновку, що ціна, заявлена декларантом по ВМД від 04.10.2010 року №100000002/0/71293 є значно нижчою, ніж ціна, заявлена позивачем у вантажно-митних деклараціях.

Таким чином, в оскаржуваних рішеннях про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару (скумбрії свіжомороженої), а також в судовому засіданні представником відповідача не наведено будь-яких обставин, які б перешкоджали визначенню митної вартості товару за ціною договору, а також не вказано жодних обґрунтованих причин, які могли б слугувати підставою для визначення митної вартості товару за іншим, ніж основний методом.

Відтак, суд дійшов вірного висновку, що відповідачем в порушення статті 266 Митного кодексу України, було здійснено повторно визначення митної вартості товару не за ціною договору як основним методом, а із застосування резервного методу визначення митної вартості, який застосовано з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, зазначених у статтях 267-272 Митного кодексу України.

Крім того колегія суддів зазначає, що відповідачем здійснено застосування іншого методу визначення митної вартості товару, ніж основний, без достатніх підстав, передбачених Митним кодексом України, та в порушення Порядку контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 року №339, Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766, та Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Митного кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України, затверджених наказом Державної митної служби України від 31.01.2007 року №74.

З врахуванням викладеного, суд дійшов обгрунтованого висновку, що зазначені приписи чинного законодавства не були дотримані Житомирською митницею, а тому вважав вимоги позивача про скасування рішень відповідача про визначення митної вартості від 04.11.2010 року №101000006/2010/002348/2 та від 04.11.2010 року №101000006/2010/002348/2 такими, що підлягали задоволенню.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про стягнення надмірно сплачених коштів та досліджуючи доводи відповідача стосовно того, що позивачем не були оскаржені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний України, а також самостійно були сплачені митні платежі та податок на додану вартість, що, на думку відповідача, свідчить про факт їх узгодження позивачем, а відтак і унеможливлює пред'явлення вимог щодо повернення надмірно сплачених коштів, слід зазначити наступне.

Так, пунктом 17 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 передбачено, що рішення про визначення митної вартості товарів може бути оскаржено декларантом до митного органу вищого рівня та/або суду.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення , не встановлено. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,200,205,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23.09.2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Постанову в повному обсязі виготовлено 11.11.11 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " Балтфіш" пров.Житній 3,кв.1,м.Житомир,10014

3- відповідачу Житомирська митниця вул. Перемоги, 25,Житомир,10014