Справа № 2а-5989/09/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2010-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 р. Справа № 22483/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Попка Я.С.

Суддів Онишкевича Т.В. , Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання прийняти рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Львівської області про визнання незаконною бездіяльності прокуратури при розгляді заяви про вчинений злочин від 07.03.2009 року і порушення вимог розгляду даної заяви, передбачених ст. 97 КПК України, та зобовязання прокуратури прийняти рішення згідно ст. 97 КПК України по заяві про вчинений злочин від 07.03.2009 року і у випадку відмови в порушенні кримінальної справи, згідно ст. 99 КПК України направити позивачу копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07.03.2009 року він звернувся до Президента України із заявою про вчинений злочин. Заява була скерована до прокуратури Львівської області, однак нею не було прийнято жодного процесуального рішення, передбаченого ст. 97 КПК України, що є грубим порушенням норм Конституції України. Вважає, що бездіяльність відповідача, яка виявилася у недотриманні порядку розгляду заяви про злочин, порушує його конституційне право на оскарження постанови прокурора про відмову у порушенні кримінальної справи.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що повноваження та спосіб дій прокуратури Львівської області щодо розгляду та вирішення заяв про вчинення злочину передбачені ст. 94-99 КПК України. Відповідно до ст. 97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. У поданій до прокуратури заяві позивач вказує на вчинення злочину, який полягав у прийнятті завідомо неправосудного рішення, постановленого суддею (суддями), який передбачений ст. 375 КК України. За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 прокуратура Львівської області 20 березня

___________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. суддя Качур Р.П. ряд. ст. зв. № 8 суддя-доповідач ОСОБА_2 справа № 2-а-5989/09/1370 справа № 22483/10/9104.doc

2009 року надіслала відповідь про те, що підстав для прокурорського реагування по суті поставлених позивачем питань не має. Наявність ознак злочину в діях особи може встановлюватися лише у передбаченому КПК України порядку.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Винесене рішення не відповідає вимогам ст. 159 КАС України. Порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому колегія суддів, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. Наявність ознак злочину в діях особи може встановлюватися лише у передбаченому КПК України порядку.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, не відповідають нормам процесуального права.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом спору в адміністративній юрисдикції є публічно-правові відносини. До юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності прийнятих або вчинених рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Львівської області про визнання незаконною бездіяльності прокуратури при розгляді заяви про вчинений злочин від 07.03.2009 року і порушення вимог розгляду даної заяви, передбачених ст. 97 КПК України, та зобовязання прокуратури прийняти рішення згідно ст. 97 КПК України по заяві про вчинений злочин від 07.03.2009 року і у випадку відмови в порушенні кримінальної справи згідно ст. 99 КПК України направити позивачу копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належать вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про те, що даний правовий спір повинен вирішуватись у порядку адміністративного судочинства, неправомірно ухваливши рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст. 155,157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 195, п.п. 1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2010 року у справі №2а-5989/09 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання прийняти рішення скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Попко Я.С.

Судді Онишкевич Т.В. , Сапіга В.П.

< Текст >