Справа № 805/3070/15-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 р. Справа № 805/3070/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності, зобовязання здійснити нарахування та виплати доплати за суміщення посад та стягнення компенсації витрат та моральної шкоди.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі ГТУЮ у Донецькій області, відповідач) про (з урахуванням уточнень) визнання неправомірною бездіяльності, зобовязання здійснити нарахування та виплати доплати за суміщення посад та стягнення компенсації витрат та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, враховуючи уточнення, позивач зазначив що, він є заступником начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області. Наказом ГТУЮ у Донецькій області №645/6 від 07 травня 2014 року на нього покладено виконувати обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області. Проте, з моменту призначення на посаду по теперішній час не отримує доплату за суміщення професій.

На думку позивача, дії ГТУЮ у Донецькі області є протиправними, тому ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязати ГТУЮ у Донецькій області здійснити нарахування та виплату доплати за суміщення посад в сумі 19 654,00 грн.

Також, позивач зазначив, що протиправною бездіяльністю відповідача спричинено йому моральні страждання, який позбавлений доходу, необхідного для нормального існування, виконання службових обовязків та утримання своєї родини, тому позивач просить суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі доплати за суміщення посад в розмірі 19 654, 00 грн.

Крім іншого, позивач просить стягнути на його користь суму компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в розмірі 12 470,92 грн.

Позивач до суду не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні без участі представника, а також надав до суду письмові заперечення, в обґрунтуванні яких зазначив, що на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 1 березня 2014 року №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» здійснити доплату позивачу за суміщення посад заступника начальника та начальника відділу не вбачається можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження, та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, обіймав посаду державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до наказу в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1143/2 від 25 квітня 2014 року ОСОБА_1 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції переведено на посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції з 28 квітня 2014 року (а.с. 71).

Наказом в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 645/6 від 07 травня 2014 року у звязку із вакантною посадою начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області покладено виконання обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції на заступника начальника цього ж відділу ОСОБА_1 з 28 квітня 2014 року (а.с. 70).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 28 квітня 2014 року наряду зі своєю основною посадою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області виконує обовязки начальника цього ж відділу.

Відповідно до довідки ГТУЮ у Донецькій області № 04.2-14/796 від 05 жовтня 2015 року про нарахування заробітної плати за період квітень 2014 року вересень 2015 року, заробітна плата ОСОБА_1 який працює на посаді заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції склала 49 986,29 грн. (а.с. 80).

При розгляді даної справи по суті суд керується наступним.

Статтею 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як встановлено судом, позивач обіймав посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції.

Відповідно до п. 1.7 Посадової інструкції заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції, затвердженої начальником Першотравневого районного управління юстиції 20 вересня 2013 року, заступник начальника на період відсутності начальника відділу державної виконавчої служби виконує його обовязки (а.с.77-79).

Обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції закріплені в Положенні про відділ державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції, затвердженого наказом начальника Першотравневого районного управління юстиції від 08 жовтня 2012 року №33-1.

Тобто, виконання обовязків начальника відділу державної виконавчої служби на період його відсутності належить безпосередньо до посадових обовязків заступника начальника, а отже у розумінні ст. 94 КЗпП України є його роботою, за виконання якої належить отримання заробітної плати як заступника начальника та не потребує додаткової оплати.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 105 КЗпП України, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Статтею 98 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

15 квітня 2008 року прийнята Генеральна угода між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об'єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профоб'єднаннями на 2008-2009 роки, Загальними положеннями якої встановлено, що Угода набирає чинності з дня підписання і діє до укладення нової або перегляду цієї Угоди. Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи угода є чинною.

Крім цього, загальними положеннями визначено, що Положення Угоди діють безпосередньо на всіх підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, є обов'язковими для застосування під час укладання угод іншого рівня та колективних договорів як мінімальні гарантії. Тобто, колективні договори в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, укладаються з урахуванням погоджень цієї угоди та не суперечать їй.

Додатком 3 до Угоди визначено перелік і розміри доплат і надбавок до тарифних ставок, окладів і посадових окладів працівників об'єднань, підприємств і організацій, що мають міжгалузевий характер, для встановлення у галузевих, регіональних угодах та колективних договорах.

Відповідно п. 3 додатку Угоди За виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника сплачується до 100 відсотків тарифної ставки (окладу, посадового окладу) відсутнього працівника.

Однак, пунктом 1 цієї ж Угоди встановлено, що за суміщення професій(посад) доплата одному працівнику не обмежується максимальним розміром і встановлюється в межах економії фонду заробітної плати за тарифною ставкою і окладом суміщуваної посади працівників.

Тобто, при вставленні доплати за суміщення професій(посад) має враховуватись межі економії фонду заробітної плати.

Так, Постановою Кабінету міністрів України від 1 березня 2014 року №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» в редакціях, що діяли у період спірних правовідносин, з метою стабілізації економічної ситуації в державі та економного і раціонального використання державних коштів Кабінетом Міністрів України затверджено заходи щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, згідно з додатком.

Пунктом 12 вказаних Заходів встановлено тимчасове припинення доплат за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників.

Відповідно до п. 12 ст. 2 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до ст. 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII Про державну службу встановлено, що джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про те, що заходи, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 1 березня 2014 року, правомірно дотримуються відповідачем, оскільки останній є територіальним органом Міністерства юстиції України - органу виконавчої (державної) влади у розумінні Постанов КМУ від 2 липня 2014 р. № 228 «Про затвердження положення про Міністерство юстиції України» та 23.06.2011 № 1707/5 «Про затвердження положень про територіальні органи Міністерства юстиції України», джерелом формування фонду оплати праці державних службовців (у тому числі і позивача по справі) є Державний бюджет України.

Таким чином, позовні вимоги про зобовязання ГТУЮ у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за суміщення посад не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності ГТУЮ у Донецькі області щодо невиплати з 28 квітня 2014 року ОСОБА_1 доплати за суміщення посад також не підлягає задоволенню, оскільки відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Беручи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в розмірі 12 470,92 грн. є похідними від позовних вимог про зобовязання ГТУЮ у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за суміщення посад, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні й цих позовних вимог.

Відповідно до позовних вимог в частині моральної шкоди позивач посилається на положення Кодексу законів про працю та постанову пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Статтею 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (322-08) (набрала чинності 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, суд зазначає, що згідно частини другої ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до п.3 Постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків

Згідно п.5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд зазначає, що наведене у позовній заяві вираження моральних страждань має загальний характер та не має прямого звязку із обставинами, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Судом не встановлено обставин, що підтверджують спричинення позивачу моральної шкоди, отже, необхідно відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 19 654, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. ст. 4-15, 17-20, 51, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності, зобовязання здійснити нарахування та виплати доплати за суміщення посад та стягнення компенсації витрат та моральної шкоди залишити без задоволення.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голошивець І.О.