Справа № 2а-378/2011
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-378/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "20" січня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 20 січня 2011 року позовні вимоги задоволено .

Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації та управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі в нарахуванні ОСОБА_4 коштів не у відповідності до ст.ст. 37, 48, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_4 щомісячної грошової допомоги в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у відповідності до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі проживаючій в зоні гарантованого добровільного відселення, виходячи з розміру 40 % від мінімальної заробітної плати за період з 01.06.2010 року по 31.08.2010 року щомісячно, та щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, визначеному ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2010 рік, виходячи з розміру 4-х мінімальних заробітних плат.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, які мають третю групу інвалідності щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру 50 % від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.06.2010 року по 30.09.2010 року щомісячно.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат за вказаним законом проводиться за рахунок коштів державного бюджету, в межах наданих розрахунків та виділених коштів з державного бюджету.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду. В апеляційній скарзі зазначає, що дане судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що кошти виплачуються в межах бюджетних асигнувань.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 віднесений до 1 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 3 групи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення Позивач отримує виплати згідно зі ст. ст. 37, 50, 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від

мінімальної заробітної плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від

мінімальної заробітної плати;

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - 50 процентів від

мінімальної заробітної плати.

За змістом ст. 50 зазначеного закону передбачено, що особам, віднесеним до 1 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.ст. 37,50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 та № 530 від 28.05.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною 4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІІ групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Відповідач, нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів пре знесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі порушували права позивача і, що його вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.195,197, 200,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "20" січня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Радянська 119,м. Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації вул.Леніна, 17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101 4-Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100