Справа № 826/1727/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1727/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛАУЕР» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛАУЕР» до Національного банку України, третя особа: АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛАУЕР» звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Національного банку України щодо розгляду скарги позивача до АТ «Банк «Фінанси та кредит»;

- зобов'язати Національний банк України провести перевірку щодо факту незаконного притримання коштів АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- зобов'язати Національний банк України вжити заходи впливу до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в порядку, визначеному законодавством.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є клієнтом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та має відкриті рахунки в філії «Центру РУ «ПАТ «Банк Фінанси та Кредит».

У грудні 2014 року позивач звернувся до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою на купівлю валюти на міжбанківському валютному ринку на суму 74 500 доларів США (заявка №9), згідно контракту MD 01/10/14 від 01 жовтня 2014 року та на суму 25 125 доларів США (заявка№10), згідно контракту MD-30/07/14 від 30 липня 2014 року.

Позивач повністю оплатив гривневий еквівалент валюти, комісію в банку, комісійну винагороду банку за переказ валюти та відповідні внески в Пенсійний фонд України.

Зазначені кошти були списані АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з рахунку позивача.

08 січня 2015 року ТОВ «ФЛАУЕР» відмінили заявку на купівлю валюти і звернулись до банку з проханням повернути гривневий еквівалент на розрахунковий рахунок.

09 січня 2015 року ТОВ «ФЛАУЕР» надали банку оригінал листа №Ф/4 з вимогою повернути кошти в сумі 2 061 000,00 на розрахунковий рахунок.

Проте, зазначені кошти не були переведені на розрахунковий рахунок позивача - ТОВ «ФЛАУЕР».

09 січня 2015 року позивач звернувся до голови Національного банку України - Гонтаревої В.О. зі скаргою в якій просив перевірити вищевикладені факти та вжити відповідних заходів впливу до АТ «Банк «Фінанси та кредит».

19 січня відповідачем надано відповідь, у якій зазначено, що Національний банк України просить АТ «Банк «Фінанси та Кредит» надати позивачу пояснення.

19 січня 2015 року позивач повторно звернувся до відповідача зі скаргою, в якій зазначено про відсутність будь-яких дій з боку АТ «Банк «Фінанси та кредит».

Вважаючи, що бездіяльність Національного банку України щодо нерозгляду скарги позивача до АТ «Банк «Фінанси та кредит» та не проведення перевірки АТ «Банк «Фінанси та кредит» є протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст.. 6 Закону України «Про Національний банк України», відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.

Відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк України здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

Згідно з абз. 2, 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національний банк України», банківське регулювання - одна із функцій Національного банку України, яка полягає у створенні системи норм, що регулюють діяльність банків, визначають загальні принципи банківської діяльності, порядок здійснення банківського нагляду, відповідальність за порушення банківського законодавства.

Банківський нагляд - система контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку.

Відповідно до ч. 11 ст.. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Згідно з ч. 12 ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України у межах безвиїзного нагляду має право письмово вимагати від банку копії документів, а також письмові пояснення з питань його діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що скарги позивача були надіслані Національним банком України до АТ «Банк «Фінанси та кредит» для розгляду та з вимогою розглянути їх по суті, а також повідомити позивача про результати розгляду, повідомити Національний банк України щодо можливих шляхів врегулювання порушених питань у строк до 23 лютого 2015 року.

02 березня 2015 року Листом №11-021100/3162 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» підтвердили наявність фінансових взаємовідносин з позивачем, повідомили Національний банк України про проведення роботи щодо врегулювання всіх відкритих питань у відносинах з позивачем.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності бездіяльності відповідача щодо не розгляду скарг позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання Національний банк України:

провести перевірку щодо факту незаконного притримання коштів АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

вжити заходи впливу до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в порядку, визначеному законодавством.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до абз. 3 п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» 20 травня 2013 року №7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Так, відповідно до ст.. 71 Закону України «Про банки і банківську діяльність», перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Про проведення планової перевірки Національний банк України зобов'язаний повідомити банк не пізніше, ніж за 10 днів до його початку.

Національний банк України може прийняти рішення про проведення позапланової перевірки банку при наявності обґрунтованих підстав. Таке рішення має бути підписане Головою Національного банку України або уповноваженою ним особою.

Колегія суддів звертає увагу, що імперативна норма ч. 5 ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладає на Національний банк України обов'язок застосовувати заходи впливу до банків за порушення ними вимог законодавства щодо банківської діяльності, а диспозитивна норма частини 1 ст. 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надає Національному банку України право застосувати лише один із заходів впливу, перерахованих в пунктах 1 - 4 частини 1 цієї статті, адекватно вчиненому порушенню, а не загалом право: застосовувати до порушника заходи впливу чи не застосовувати.

Порядок та підстави застосування заходів впливу встановлені Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління Національного банку України №346 від 17 серпня 2012 року.

Згідно з п. 1.3 вищезазначеного Положення, заходи впливу застосовуються Національним банком на підставі: результатів інспекційних (планових та позапланових) перевірок діяльності банків чи їх філій; результатів (матеріалів) перевірок банків та/або безвиїзного нагляду з питань фінансового моніторингу; результатів аналізу дотримання банками вимог банківського законодавства з використанням статистичної звітності, щомісячних і щоденних балансів тощо; результатів перевірок діяльності банків аудиторськими організаціями, уповноваженими відповідно до чинного законодавства на їх здійснення; пропозицій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) у разі порушення банком норм Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»; результатів перевірок дотримання банками валютного законодавства, здійснених уповноваженими працівниками Національного банку, що містять виявлені порушення банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку або здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Розгляд відповідачем заяви позивача і надання відповіді останньому, не є бездіяльністю щодо реагування на порушення зі сторони АТ «Банк «Фінанси та кредит» банківського законодавства, адже згадана заява позивача не є безумовною підставою для здійснення перевірки та застосування заходів впливу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача застосувати захід впливу у вигляді проведення перевірки банку на підставі звернення юридичної особи зі скаргою.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛАУЕР» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30.10.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.