Справа № 825/3370/15-а
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 року Чернігів Справа № 825/3370/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді - Дякова В.І.,

за участю секретаря - Воєдило Л.П.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігіврайагропромтехніка» до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про скасування розрахунку та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Чернігіврайагропромтехніка» (далі ПАТ «Чернігіврайагропромтехніка», позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові (далі УПФУ в м. Чернігові, відповідач), за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, в якому просить суд: скасувати незаконно виставлений, в порушення норм чинного законодавства, на адресу ПАТ «Чернігіврайагропромтехніка» розрахунок №21038/05 від 11.09.2015 фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_5; на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2015 зобовязати УПФУ м. Чернігова призначити пенсію ОСОБА_5 по Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, згідно приписів ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зниженням пенсійного віку.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2015 визнано неправомірними дії УПФУ в м. Чернігові щодо відмови у призначенні ОСОБА_5 пенсії на пільгових умовах по Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 та зобовязано УПФУ в м. Чернігові зарахувати ОСОБА_5 період роботи у ВАТ «Чернігіврайагропромтехніка» з 03.02.1983 по 25.05.1996 до стажу роботи на пільгових умовах по Списку №2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 та призначити пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Натомість, УПФУ в м. Чернігові всупереч постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2015 призначило ОСОБА_5 пенсію відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надіслало підприємству розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсії №21038/05 від 11.09.2015, чим переклало обовязок по виплаті пенсії на підприємство.

Також ПАТ «Чернігіврайагропромтехніка» вказує на те, що підприємство не брало участі у розгляді справи № 750/2088/15-а в Деснянському районному суді м. Чернігова в якості третьої особи. Відсутність третьої особи в процесі не дає можливості УПФУ м. Чернігова предявляти вимоги до ПАТ «Чернігіврайагропромтехніка». Обставини встановлені постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2015 в даній адміністративній справі обовязкові для виконання тільки для УПФУ м. Чернігова, тому відповідач не вправі виставляти будь-які розрахунки на адресу ПАТ «Чернігіврайагропромтехніка», перекладаючи на неї виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2015.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в яких виклав свою позицію проти доводів позивача та зазначив, що при вчиненні оскаржуваних дій управління керувалось рішеннями Деснянського районного суду м. Чернігова та вимогами пенсійного законодавства України.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до УПФУ м. Чернігова із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Проте, УПФУ м. Чернігова було відмовлено ОСОБА_5 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, у зв'язку з відсутністю пільгової довідки за період роботи лакувальником емаль проводу в реммайстерні Чернігівської райсільгосптехніки (в подальшому перейменовано у ВАТ «Чернігіврайагропромтехніка») з 03.02.1983 по 26.05.1996.

Вказане рішення управління було оскаржено ОСОБА_5 до Деснянського районного суду м. Чернігова.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2015 по справі №750/2088/15-а адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФУ в м. Чернігові щодо відмови у призначенні ОСОБА_5 пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. Зобовязано УПФУ в м. Чернігові зарахувати ОСОБА_5 період роботи у ВАТ «Чернігіврайагропромтехніка» з 03.02.1983 по 25.05.1996 до стажу роботи на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, та призначити пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.09.2014 (а.с. 32-34).

Не погоджуючись з вказаним рішенням УПФУ в м. Чернігові було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 по справі №750/2088/15-а апеляційну скаргу управління залишено без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2015 - без змін (а.с.35-36).

УПФУ в м. Чернігові звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про роз'яснення постанови суду від 30.03.2015, в якій просило розяснити яким чином можливо зарахувати позивачу період роботи у ВАТ «Чернігіврайагропромтехніка» з 03.02.1983 по 25.05.1996 до стажу роботи на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, який був чинним до 01.01.1992, та у відповідності до положень якої статті - статті 13 або статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснити призначення пільгової пенсії.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.07.2015, яка набрала законної сили, управлінню роз'яснено право зарахувати ОСОБА_5 період роботи у ВАТ «Чернігіврайагропромтехніка» з 03.02.1983 по 25.05.1996 до стажу роботи на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, та призначити пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 37-38).

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) (далі - Порядок №383) атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (пункт 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці набув чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно пункту 4.4 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи рішення судів гуртувалися на записах у трудовій книжці ОСОБА_5, як основному документі, що підтверджує стаж роботи та проведенні атестації робочого місця лакувальника (наказ від 09.10.1997 №23), крім цього брався до уваги пункт 3 Порядку №383, який передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються особам, які працювали до набрання ним чинності (до 01.01.1992) на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством на підставі Списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації, робочих місць.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що УПФУ в м. Чернігові правомірно було призначено пенсію ОСОБА_5 з 03.09.2014 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та направлено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку його пенсії до ПАТ «Чернігіврайагропромтехніка».

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також судом при розгляді справи були враховані положення частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано достатні аргументи та доводи, які свідчать про те, що відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто в межах наданих йому повноважень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Чернігіврайагропромтехніка» до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про скасування розрахунку та зобов'язання вчинити певні дії, необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Чернігіврайагропромтехніка», відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д'яков