Справа № 819/3034/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3034/13-a

30 січня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та скасування рішення, суд

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 (далі відповідач), третя особа ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та скасування рішення.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 05.06. 2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно гараж №12 в будинку по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль за ОСОБА_6, з чим позивач не погоджується, оскільки, на момент проведення державної реєстрації існувала заборона суду на вчинення будь-яких дій щодо вищезазначеного обєкта нерухомого майна та накладено на нього арешт, а також реєстрація права власності відбулась без представлення будь-яких документів зі сторони ОСОБА_6 на зареєстрований обєкт нерухомості, які б свідчили про виникнення права власності на нього. Відтак, позивач просить визнати дії державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності на гараж № 12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль за ОСОБА_6 та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно 05.06.2013 року, індексний номер 4405623 протиправними, та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 від 05.06.2013 року про реєстрацію права власності на гараж № 12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль за ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення та пояснив, що ОСОБА_6 звернувся до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна - гараж № 12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль, надавши при цьому всі необхідні документи. Державний реєстратор реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5, встановивши відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, використавши дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №1, видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно №4405623 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за №4405978. При вчиненні вищезазначених дій державний реєстратор діяла згідно вимог чинного законодавства. Відтак, представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 при зверненні до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна - гараж № 12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль, надав усі необхідні документи, які підтверджують виникнення права власності на нього.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, третьої особи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28 травня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний №1341844), щодо реєстрації права власності на гараж № 12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль (а.с.30).

Згідно картки прийому заяви №2654725 від 28.05.2013 року (а.с.72, 74) - для державної реєстрації права власності заявником було подано наступні документи: - копії паспорта та картки фізичної особи платника податків (а.с.36-37); - квитанції про внесення плати за державне мито та надання витягу (а.с.31-32); - копія акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта зареєстрованого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області 03.01.2006 року №139 (а.с.48-54); - договір доручення від 14.05.2004 року укладеного між ОСОБА_6 та товариством індивідуальних забудовників «Добробуд» (а.с.45-46); - технічний паспорт на гараж №12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль від 22.05.2013 року, виданий товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.40-44); - додатковий список дольовиків №124 від 23.05.2013 року, виданий товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Добробуд» (а.с.47); - довідка №125 від 23.05.2013 року про сплату ОСОБА_6 повної вартості гаражу №12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль, видана товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Добробуд» (а.с.38); - акт прийому передачі від 23.05.2013 року про передачу гаражу №12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль ТОВ «Компанія Добробуд» ОСОБА_6, виданий товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Добробуд» (а.с.39); - копія договору оренди землі №2281 від 30.12.2005 року з додатками, укладеного між Тернопільською міською радою та товариством індивідуальних забудовників «Добробуд» (а.с.55-70); - копія рішення Тернопільської міської ради №1737 від 28.12.2005 року «Про затвердження акта державної приймальної комісії» (а.с.71); - копія статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Добробуд».

На підставі поданої ОСОБА_6 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2013 року реєстраційний №1341844, державним реєстратором реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, згідно якої відомості про гараж №12 по вул. Вербицького, 12, м. Тернопіль у вищезазначених реєстрах відсутні (а.с.33).

Розглянувши вищезазначену заяву ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2013 року реєстраційний №1341844, державний реєстратор реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 прийняла рішення №2859908 від 05 червня 2013 року (а.с.75) про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення, гараж, що розташований за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Вербицького, 12, гараж 12, за ОСОБА_6, податковий номер НОМЕР_1 та відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна. ОСОБА_6 було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 4405623) від 05.06.2013 року (а.с.76) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.06.2013 року (а.с.77).

Відповідно до договору купівлі продажу від 23.09.2013 року ОСОБА_6 продав гараж №12 в будинку по вул.Вербицького, 12 м.Тернополя Синкевич ОСОБА_7 (а.с.11).

Згідно п.п.1.-8. ч.2. ст.9. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (далі Закон №1952) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

Відповідно до абз.1 п.10. Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (далі Порядок) заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Як встановлено п.12. Порядку - під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно п.п.92., 93. Порядку - під час розгляду заяви про державну реєстрацію, відповідно до якої державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав заявлено вперше, державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення записів про обтяження речових прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації права власності або іншого речового права на таке майно.

Державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про: 1) державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно; 2) обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек; 3) обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; 4) обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи 03 грудня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області відкрито провадження у справі №1915/19832/2012 за позовом ОСОБА_4 до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вербицького 12» про визнання майнового права на нежитлове приміщення гараж №12, площею 17,7 кв.м., що знаходиться по вул.Вербицького,12 м.Тернополя. (а.с.13).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2012 року (а.с.14) задоволено заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення гараж №12, площею 17,7 кв.м., що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою вул. Вербицького, 12 в м. Тернопіль.

Порядок виконання ухвал про забезпечення позову тотожний порядку виконання судових рішень.

Відповідно до ч.1., п.2. ч.2. ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1., абз.4.ч.2., ч.4. ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Проте, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ухвалу суду від 11.12.2012 року про вжиття заходів забезпечення позову не було звернуто до виконання належним чином, а саме, копії постанови, якою накладено арешт на майно та оголошено заборону на його відчуження, не було надіслано органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження, а тому, не було внесено відповідний запис про обтяження речових прав на нерухоме майно до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Крім того, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20.01.2014 року за клопотанням представника позивача зупинено цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСББ будинку по вул..Вербицького,12 , третя особа ТзОВ «Компанія «Добробуд» про визнання майнового права на гараж №12 по вул..Вербицького,12 в м.Тернополі до вирішення Тернопільським окружним адміністративним судом позову ОСОБА_4 до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, державного реєстратора ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 гаража №12 по вул.Вербицького,12 в м.Тернополі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1. ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, беручи до уваги вищенаведені обставини справи, зокрема те, що на час прийняття державним реєстратором ОСОБА_5 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2869908 від 05.06.2013 року, видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №4405623 від 05.06.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за №4405978 від 05.06.2013 року будь-яких підстав для відмови у проведенні державної реєстрації у державного реєстратора не було. Крім того, і на час винесення судом рішення по даній справі повивачем не представлено, а судом не здобуто доказів щодо наявності майнових прав позивача стосовно нерухомого майна гаража №12 в будинку по вул. Вербицького,12 в м.Тернополі.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та скасування рішення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 03.02.2014 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.