Справа № 2а-10835/08/1370
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 р. Справа № 72613/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Улицького В.З., Каралюса В.М.,

при секретарі Корчинській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про скасування дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а :

30 грудня 2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про скасування дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди.

14 серпня 2009 року Львівським окружним адміністративним судом було прийнято постанову в даній адміністративній справі, згідно якої в задоволені позову було відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що приймаючи оскаржуваний наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани на підставі ст.ст. 147, 149 КЗпП України відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства, що регулює проходження державної служби, із субсидіарним застосуванням норм трудового законодавства, з дотриманням критеріїв визначених ч.3 ст. 2 КАС України.

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1, в якій покликається на те, що суд вважав встановленими обставини, які не було доведено та порушив норми матеріального права, з огляду на це просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, покликається на те, що відсутні обєктивні дані про порушення ним трудової дисципліни та неналежне виконання службових обовязків; службове розслідування проведено не обєктивно, його висновки є неправильними. Відтак, у відповідача не було правових підстав для накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити.

Представник відповідача Радехівського РУЮ у Львівській області та третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, в судове засідання не явились, тому на підставі ч. 6 ст. 194 КАС України апеляційний розгляд проведено у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу». Згідно з вимогами ст. 9 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією та спеціальними законами України.

Законодавець урегулював питання, повязані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням) спеціальними законами.

Перевіряючи обґрунтованість застосування судом першої інстанцій при вирішенні спору норм трудового законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що наявність спеціальних законів не виключає можливості застосування до правовідносин, повязаних із проходженням громадянами публічної служби та її припиненням, окремих норм трудового законодавства у випадках, передбачених спеціальними законами.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється, передусім, із загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю (далі КЗпП України), а також з підстав, визначених даною статтею.

Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди, позивач посилався на те, що відповідачем при накладені на нього адміністративного стягнення не було встановлено порушення з його боку трудової, виконавської дисципліни, неналежного виконання ним службових обовязків та функціональних обовязків.

Судом першої інстанції з огляду на матеріали справи було правильно встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах юстиції України, а саме на посаді провідного спеціаліста Радехівського районного управляння юстиції у Львівській області.

Наказом начальника Радехівського РУЮ у Львівській області № 42 від 26.05.2008 року на позивача ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани (а.с.17).

Підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, як зазначено в спірному наказі, і як встановлено судом першої інстанції було те, що позивач допустив порушення трудової і виконавської дисципліни, неналежно виконував службові обовязки ведення вхідної кореспонденції, невиконання без поважних причин функціональних обовязків покладених на нього відповідно до наказу № 38 від 12.04.2007 року „Про розподіл функціональних обовязків, що доводиться наступними доказами: доповідною запискою від 23.04.2008 року начальника відділу ДВС Радехівського РУЮ ОСОБА_4 про незареєстровані виконавчі документи в кількості 570 штук, висновками службового розслідування від 23.05.2008 року, а також іншими доказами по справі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на підставі доповідної записки від 23.04.2008 року начальника відділу ДВС Радехівського РУЮ ОСОБА_4 про незареєстровані виконавчі документи в кількості 570 штук, який був безпосереднім начальником позивача, було призначено службове розслідування та створена відповідна комісія (а.с.26 ).

За результатами проведеного службового розслідування, оформленого Актом службового розслідування факту невиконання службових обовязків провідним спеціалістом Радехівського РУЮ ОСОБА_1 від 23.08.2008 року, комісією було встановлено факт порушення позивачем трудової і виконавської дисципліни, неналежного виконання службових обовязків ведення вхідної кореспонденції, невиконання без поважних причин функціональних обовязків покладених на нього відповідно до наказу № 38 від 12.04.2007 року „Про розподіл функціональних обовязків (а.с.5-7).

Наказом начальника Радехівського РУЮ у Львівській області № 42 від 26.05.2008 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.17).

Судом першої інстанції правильно вказано, що згідно ст. 10 Закону України „Про державну службу основними обовязками державного службовця є зокрема: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обовязків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обовязків, ініціатива і творчість в роботі.

Вказане перекликається також і з вимогами ст. 139 КЗпП України.

Дослідженими судом першої інстанції Посадовою інструкцією позивача,як провідного спеціаліста Радехівського РУЮ затвердженою наказом начальника Радехівського РУЮ № 34 від 02.04.2007 року, Функціональними обовязками позивача, які були затверджені також згаданим вище наказом, а так само матеріалами службового розслідування доводиться, що зі сторони позивача мало місце неналежне виконання службових обовязків.

Відтак, відповідачем відповідно до вимог ст.ст. 147, 149 КЗпП України, правомірно, з дотриманням вимог ч.3 ст. 2 КАС України, було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення та видано оскаржуваний наказ.

Колегією суддів встановлено, що з огляду на вимоги ст. 148 КЗпП України та Порядку проведення службового розслідування стосовно державних службовців затвердженого постановою КМУ від 13.06.2000 року № 950, дисциплінарне стягнення було застосовано без порушення строків накладення такого.

Оскільки, відсутні протиправні дії відповідача, щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то відповідно не має правових підстав для стягнення моральної шкоди, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення було дотримано вимог законодавства, що регулює проходження державної служби, із субсидіарним застосуванням норм трудового законодавства, з дотриманням критеріїв визначених ч.3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах та доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2009 року по справі № 2-а-10835/08/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після вступу в законну силу, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: В.З.Улицький

ОСОБА_5