Справа № 2а-526/09
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 р. Справа № 41237/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Богаченка С.І.,

при секретарі судового засідання Луцак І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, треті особи Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України про зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену разову щорічну грошову допомогу ветерану війни,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 17.04.2008 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, треті особи Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України в якому просить нарахувати та виплатити недоплачену разову щорічну грошову допомогу ветерану війни за 2005-2007 роки.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2009 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії, зобовязано Личаківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради виплатити позивачу недоплачену разову щорічну грошову допомогу передбачену ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік в розмірі 1 770,00 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Прийняте судом першої інстанції рішення мотивоване тим, що оскільки положення ст.34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» про розмір разової щорічної грошової допомоги у встановленому законом порядку не визнавалися неконституційними, тому підстав для її стягнення за 2005-2006 роки немає.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання до 5-го травня щорічної разової грошової допомоги у визначених розмірах, такі вимоги є законними, а тому судом першої інстанції відновлено порушене право в межах стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2007 рік.

Покликається на те, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційними положення п.13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким встановлено зменшений розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, а тому виплата допомоги у 2007 році повинна здійснюватись у розмірах, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Личаківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2009 року скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ст.95 Конституції України) та щорічно затверджуються асигнування для головних розпорядників коштів. Головним розпорядником коштів для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є Міністерство праці та соціального захисту населення України.

Згідно ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетному кодексу України і закону про Державний бюджет України. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлені абсолютні розміри виплат щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня. Таким чином грошова допомога виплачена у розмірах визначених Державним бюджетом України, а зобовязання державних органів щодо виплати такої є виконаними в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив та просить залишити її без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є ветераном війни учасником бойових дій, що підтверджено копією посвідчення наявного в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу у 2007 році було виплачено щорічну разову допомогу до 5-го травня в розмірі встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. За цим конституційним приписом у разі якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата грошової допомоги для ветеранів війни, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

Відповідач не має повноважень на самостійне визначення розміру грошової допомоги, яка виплачується до 5-го травня, оскільки, згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2005-2007 роки, розмір такої виплати був встановлений законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, що додатково, поряд з нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» регулював відносини з виплати зазначеної допомоги і такі норми на час виплати не були ні відмінені, ні визнані неконституційними.

За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовуватись положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Відповідно на той час дії відповідача повністю узгоджувались з вимогами законодавства і це вказує, на те що субєкти владних повноважень діяли на підставі та в спосіб передбачений законом, тобто правомірно.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково вирішив питання, щодо зобовязання виплатити допомогу за 2007 рік, оскільки, згідно ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було встановлено виплату щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни не мають зворотної дії в часі. Таким чином, на момент виплати вказаної допомоги до 5-го травня за 2007 рік діяла норма Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яка була чинною.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що при вирішенні справ про стягнення недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня слід керуватися нормами законів, які були чинними на момент проведення таких виплат.

Судом першої інстанції не враховано, що зазначена допомога є разовою, тобто виплачується щорічно виключно до 5 травня і чинним законодавством України не передбачена можливість повторних виплат чи доплат цієї допомоги при подальшій зміні її розміру.

За таких обставин, беручи до уваги, те що законодавством врегульовані правовідносини щодо виплат, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також, що отримано зазначені виплати в розмірі, встановленому законами України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та «Про Державний бюджет України на 2007 рік», органи державної влади правомірно керувалися даними нормами у спірних правовідносинах, відповідно дії відповідача по нарахуванню та виплаті щорічної грошової допомоги є правомірними та виконаними в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202 п.1, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2009 року у справі №2а-526/09 скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій, С.І. Богаченко