Справа № 2а-35/09
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 р. Справа № 80963/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Улицького В.З., Каралюса В.М.,

при секретарі Корчинській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним рішення про відмову у визнанні учасником бойових дій та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в місцевий суд з адміністративним позовом до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним рішення про відмову у визнанні учасником бойових дій та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25.06.2007 року звернувся із заявою та переліком документів до відповідача про визнання його учасником бойових дій. Відповідач листом від 17.07.2007 року № 1/3 о/п 179 повідомив його про те, що Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасників війни та бойових дій при Головному управлінні МВС України у Львівській області дійшла висновку про неможливість визнання його учасником бойових дій, покликаючись на п. 6 примітки Постанови КМ України №63 від 08 лютого 1994 року, оскільки Генеральний штаб ЗС України не володіє інформацією про участь його в бойових діях. Вважає рішення відповідача протиправним, оскільки він у складі батальйону офіцерів Львівського пожежно-технічного училища за рішенням Уряду СРСР та МВС СРСР був направлений на службу на територію НКАО Азербайджанської ОСОБА_2 Соціалістичної Республіки для виконання спеціального завдання в умовах надзвичайного стану та ведення збройного конфлікту. Зокрема з лютого по квітень 1989р. він проходив службу в м. Казах Азербайджанської РСР. Факт проходження служби підтверджено відповідним наказом. Під час проходження служби він безпосередньо брав участь у бойових діях по затриманню, роззброєнню та знешкодженню озброєних формувань.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2009 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників війни та бойових дій при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Зобовязано Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасників війни та бойових дій при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області визнати позивача учасником бойових дій та видати посвідчення відповідного зразка.

Зазначена постанова мотивована тим, що відсутність даних підтверджених довідками Генерального Штабу Збройних Сил СРСР про участь позивача у збройному конфлікті, який мав місце на території Нагірно-Карабаської автономної області Азербайджанської РСР, не може бути підставою у відмові надати статус учасника бойових дій, оскільки встановлено, що він по рішенню уряду СРСР виконував завдання в умовах надзвичайного стану та при збройних конфліктах на території однієї із бувших республік СРСР, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" давало підстави відповідачу визначити йому статус учасника бойових дій.

Не погоджуючись з цією постановою, Головне управління МВС України у Львівській області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення про відмову в наданні статусу, було прийняте на підставі того, що згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються працівники, які за рішеннями Уряду колишнього Союзу РСР працювали в державах, де в цей період велися бойові дії, і якщо вони безпосередньо брали участь у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту). Перелік таких держав та періодів бойових дій на їх території, затверджені постановою КМ України №63 від 08.02.1994 р. НКАО Азербайджанської ОСОБА_2 Соціалістичної Республіки в даний перелік не входить.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, в її обґрунтування покликався на мотиви, які в ній викладені, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить таку відхилити.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника відповідача, позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що позивач за рішенням уряду СРСР виконував завдання в умовах надзвичайного стану та при збройних конфліктах на території однієї із бувших республік СРСР і відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" це давало підстави відповідачу визначити йому статус учасника бойових дій.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, проходячи службу у Львівському пожежно-технічному училищі МВС СРСР, в 1989 році у складі батальйону, який був спеціально сформований за рішенням Уряду СРСР та наказу МВС СРСР з лютого 1989 року по квітень 1989р. в умовах надзвичайного стану, брав участь у відновленні законності, громадського правопорядку на території Нагірно-Карабаської автономної області Азербайджанської РСР, де виникли етнічні конфлікти, які супроводжувалися збройними сутичками.

У відповідності до п. 2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Великої Вітчизняної воєн, під час інших бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани і підпільники громадянської та Великої Вітчизняної воєн; учасники бойових дій на території інших країн військовослужбовці ОСОБА_2, ОСОБА_3, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів); військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для виконання миротворчих місій або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій на їх території визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, проходячи службу у Львівському пожежно-технічному училищі МВС СРСР, в 1989 році у складі батальйону, який був спеціально сформований за рішенням Уряду СРСР та наказу МВС СРСР з лютого 1989 року по квітень 1989р. знаходився у відрядженні в Закавказькому регіоні, в складі зведеного батальйону Львівського пожежно-технічного училища МВС СРСР, для виконання завдання МВС СРСР по охороні громадського порядку (а.с. 8-21).

В переліку держав і періодів бойових дій на їх території, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63, республіка Нагорно-Карабаська Автономна Республіка Азербайджанської РСР, Азербайджанська РСР не містяться. Крім того, на той час вказана вище республіка входила до складу держави СРСР.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління МВС України у Львівській області підлягає до задоволення, оскільки позивачем не подано доказів, які б стверджували факт прийняття ним участі у бойових діях, чи забезпеченні бойової діяльності в державах на території яких велися бойові дії, Нагорно-Карабаська Автономна Республіка Азербайджанської РСР та Азербайджанська РСР в яких позивач перебував у відрядженні не містяться в Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63, а відтак, підстав для визнання його учасником бойових дій немає.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції, не відповідає вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,86,138,143,159,161-163 КАС України, прийнята з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207 КАС України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України у Львівській області - задовольнити.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2009 року в справі за № 2-а-35/2009 скасувати, та прийняти нову якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: І.Я,Олендер

Судді: В.З.Улицький

ОСОБА_4

Постанова в повному обсязі складена 02.04.2010 року.