Справа № 817/2268/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2268/15

27 жовтня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Цвіркун О.О., за участю:

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2.,

представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 районна державна адміністрація не зявився,

Державної фінансової інспекції в Рівненській області
до ОСОБА_7 сільської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 районна державна адміністрація
про стягнення коштів, -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась Державна фінансова інспекція в Рівненській області з позовом до ОСОБА_7 сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 районна державна адміністрація про стягнення коштів у сумі 15805,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення ревізії дотримання вимог бюджетного законодавства ОСОБА_6 районної державної адміністрації було встановлено, що цією установою від імені та за дорученням Рівненської районної державної адміністрації укладено два договори купівлі-продажу земельної ділянки з розстроченням платежу від 13.02.2012 року площею 0,3918 га та 0,3646 га громадянину ОСОБА_8 за межами населеного пункту на території Любашівської сільської ради. Вказав, що до січня 2013 року від ОСОБА_8 до місцевого бюджету Малолюбашівської сільської ради надійшло 39812,50 грн., після січня 2013 року 16389 грн., а отже до державного бюджету слід було перерахувати 20370,25 грн. При цьому, стверджував, що починаючи з 01 січня 2013 року всі кошти в сумі 16389 грн. повинні були зараховуватись до державного бюджету на підставі пункту 56 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України, оскільки на вказану дату було розмежовано землі несільськогосподарського призначення державної та комунальної власності. У звязку з цим, органом фінансового контролю було надіслано підконтрольній установі вимогу від 12.05.2015 №1708-13/3370 про усунення порушень. Оскільки вимога виконана не була, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представники відповідача ОСОБА_7 сільської ради подали до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких позовні вимоги не визнали та зазначили, що на час укладення договорів купівлі-продажу земельної ділянки не діяла вимога сплачувати всю суму за продані земельні ділянки державної власності до державного бюджету. Зміну у процесі виконання умов договору законодавства відповідач вважає такою, до якої повинні застосовуватись вимоги статті 58 Конституції України щодо дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, а саме, умови договору повинні виконуватись на підставі того законодавства, під час дії якого договір купівлі-продажу було укладено. Тобто, відповідач вважає, що і у 2013-2014 роках кошти, які надходили від продажу земельних ділянок, повинні розподілятись між бюджетом сільської ради та державним бюджетом у пропорції 90% на 10%.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 районної державної адміністрації, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В період з 03.02.2015 року по 20.04.2015 року Державною фінансовою інспекцією у Рівненській області проведено ревізію дотримання вимог бюджетного законодавства, фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 районної державної адміністрації за період з 01.01.2012 року по 31.01.2015 року (акт від 27.04.2015 року №17-08-06/20).

На підставі акту ревізії органом державного фінансового контролю пред'явлено ОСОБА_6 районній державній адміністрації вимогу "Щодо усунення порушень законодавства" від 12.05.2015 року №17-08-13/3370, пунктом 3 якої останнього у строк до 24.07.2015 року зобов'язано, в тому числі, відшкодувати завдані порушеннями збитки шляхом забезпечення стягнення до загального фонду Державного бюджету України доходів, зайво зарахованих до спеціального фонду Малолюбашівського сільського бюджету у сумі 15805 грн. Станом на час розгляду справи судом підконтрольною установою вимога не виконана, Малолюбашівською сільською радою перераховано до державного бюджету 4565,25 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 113 Бюджетного кодексу України, до повноважень органів державного фінансового контролю з контролю за дотриманням бюджетного законодавства належить здійснення контролю за цільовим і ефективним використанням коштів державного бюджету та місцевих бюджетів. Згідно з п. 1 Положенням про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, дана інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю. Підпунктом 1 пункту 4 вказаного Положення передбачено, що державна фінансова інспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у бюджетних установах, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Частиною 2 статті 2, частиною 1 статті 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується, в тому числі, через проведення інспектування, яке здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. В свою чергу, відповідно до п. 3 ч. 1 орган державного фінансового контролю вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ, органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства. Повноваження аналогічного характеру закріплені в абзаці 2 підпункту 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ та абзацу 3 підпункту 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, органу державного фінансового контролю надано право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення цих правопорушень. У разі виявлення під час ревізії збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю повинен визначити їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, про що може зазначити в обов'язковій до виконання вимозі та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, враховуючи, що пункт 3 вимоги Державної фінансової інспекції у Рівненській області "Щодо усунення порушень законодавства" від 12.05.2015 №17-08-13/3370 підконтрольною установою не виконано, а позивач вбачає за результатами перевірки наявність порушень вимог бюджетного законодавства, які спричинили збитки для державного бюджету, позивач вправі звернутись з даним позовом до суду в порядку, встановленому КАС України.

Судом перевірені доводи позивача, викладені в акті перевірки та вимозі від 12.05.2015 №17-08-13/3370. Дослідженими доказами встановлено, що 13.02.2012 року між Рівненською обласною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_6 РДА і ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3918 га, вартістю 29076 грн. для обслуговування цеху з обробки деревини, з розстроченням платежу. Земельна ділянка розташована на території Малолюбашівської сільської ради за межами населеного пункту. За умовами договору купівлі-продажу покупець сплачує 14538 грн. до підписання договору, а решту 14538 грн. до 13.02.2014 року згідно графіку, що є невідємною частиною даного договору. 17.04.2012 року ОСОБА_8 видано державний акт на право власності на дану земельну ділянку.

Також 13.02.2012 року між Рівненською обласною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_6 РДА і ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3646 га, вартістю 27061 грн. для обслуговування майстерні з обробки деревини та виробничих приміщень, з розстроченням платежу. Земельна ділянка розташована на території Малолюбашівської сільської ради за межами населеного пункту. За умовами договору купівлі-продажу покупець сплачує 13530,50 грн. до підписання договору, а решту 13530 грн. до 13.02.2014 року згідно графіку, що є невідємною частиною даного договору. 17.04.2012 року ОСОБА_8 видано державний акт на право власності на дану земельну ділянку.

Відповідно до вимог пункту 56 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України (в редакції на час спірних правовідносин) доходи Державного бюджету України включають 10 відсотків від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них, що перебувають у державній власності до розмежування земель державної та комунальної власності; кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них, що перебувають у державній власності після розмежування земель державної та комунальної власності.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 71 цього ж кодексу доходи бюджету розвитку місцевого бюджету включають 90% від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них, що перебувають у державній власності до розмежування земель державної та комунальної власності.

Таким чином, до розмежувань земель державної та комунальної власності місцеві бюджети від продажу земель державної власності, які розташовані на території місцевих рад, отримували 90% їх вартості, а державний бюджет отримував 10% вартості земельних ділянок, а після розмежування земель державної та комунальної власності 100% вартості від продажу земель державної власності зараховуються до державного бюджету.

Пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 06 вересня 2012 №5245, який набрав чинності з 01 січня 2013 року, встановлено, що до державної власності належать всі земельні ділянки за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної і комунальної власності. Тобто, з 01 січня 2013 року відбулось розмежування земельних ділянок державної і комунальної власності, а тому з 01 січня 2013 року до державного бюджету зараховується 100% вартості земельних ділянок державної власності.

Судом встановлено, що на рахунок для зарахування надходжень місцевого бюджету за №0232 (в 2012 році, в січні 2013 року), за №0232 (протягом лютого-грудня 2013 року, 2014 року) від ОСОБА_8 надійшло коштів в сумі 56201,50 грн. від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, в т.ч. в 2012 році 39812,50 грн., в 2013 році 14016 грн. та протягом січня-лютого 2014 року 2373 грн.

Тобто, до січня 2013 року від ОСОБА_8 до місцевого бюджету Малолюбашівської сільської ради надійшло 39812,50 грн., а після січня 2013 року 16389 грн.

Враховуючи встановлені обставини, до державного бюджету за результатами продажу ОСОБА_8 земельних ділянок згідно з договорами купівлі-продажу від 13.02.2012 року слід було перерахувати 20370,25 грн.: 39812 грн. х 10% + 16389 грн. х 100%.

За таких обставин доводи позивача про те, що кошти в сумі 15805 грн. за земельні ділянки державної власності, які надійшли протягом 2013-2014 років (з урахуванням часткового перерахування до державного бюджету коштів в сумі 4565,25 грн.), повинні зараховуватись до державного бюджету ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і позовні вимоги про стягнення цих коштів з Малолюбашівської сільської ради в сумі 15805 грн. підлягають до задоволення.

Доводи відповідача про те, що на спірні правовідносини після 01 січня 2013 року повинна поширюватись дія пункту 6 частини 1 статті 71 та пункту 56 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України в частині розподілу вартості земельної ділянки між місцевим і державним бюджетом у співвідношенні 90% на 10% є безпідставними.

Умовами договорів купівлі-продажу не передбачено напрямки розподілу коштів від продажу земельної ділянки, а лише встановлено порядок сплати коштів за продану земельну ділянку: частину до укладення договору купівлі-продажу, іншу частину з розстрочкою платежу. Суд звертає увагу, що Малолюбашівська сільська рада не є стороною договорів купівлі-продажу і їх вимоги не поширюються на дану установу. Законодавство, на підставі якого укладалися договори купівлі-продажу земельної ділянки, на час виконання їх умов не змінилось.

За таких обставин підстав для застосування вимог статті 58 Конституції України до спірних правовідносин немає. Разом з тим, тільки Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу. Однак, в даному випадку вимоги Бюджетного кодексу України щодо спірних правовідносин не змінились.

Крім того, кошти, які надходили від покупця земельних ділянок в оплату їх вартості, в даному випадку були не коштами за земельну ділянку приватної власності, а коштами за земельну ділянку державної власності, сплачені на виконання вимог договорів купівлі-продажу земельної ділянки державної власності з розстроченням платежу.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За наведених обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 сільської ради (вул. Колгоспна, 10, с. Мала Любаша, Костопільській район, Рівненська область, 35009, ) на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області №0221, МФО 833017, одержувач - загальний фонд державного бюджету, код класифікації доходів бюджету 33010000 зайво зараховані до спеціального фонду місцевого бюджету кошти у розмірі 15805,00 (пятнадцять тисяч вісімсот пять) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 29 жовтня 2015 року.