Справа № 2а-220/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2010 р. Справа № 81289/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Коломия Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Коломия Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій у відмові в перерахунку пенсії, стягнути заборгованість, зобовязання відповідача в подальшому виплачувати державну та додаткову пенсію відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку мінімальної пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні місяці 2009 року позивач звернулася до суду вищезазначеним позовом, посилалась на те, що їй, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інваліду ІІ групи, інвалідність повязана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно повинна нараховуватись та виплачуватись пенсія в розмірі не менше 8-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів ІІ-ї групи у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач в порушення норм закону нараховував та виплачував їй пенсію у меншому розмірі. Позивач просила визнати неправомірними дії відповідача та стягнути з відповідача недоплату її пенсії, починаючи з 01 січня 2002 року, та зобовязати відповідача в подальшому виплачувати державну та додаткову пенсію відповідно до ст. 49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Постановою Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Коломия в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком. Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в м. Коломия провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2002 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржено відповідачем. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 54 Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачу було нараховано та виплачено пенсію відповідно до нормативно-правових актів КМУ, то вимоги позивача щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»є безпідставними. Апелянт просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у повному обсязі заявлених позовних вимог.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 2-ї групи, інвалідність повязана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому відповідач зобовязаний провести перерахунок її пенсії відповідно до ст. ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права та є правильними.

Встановлено, що позивачка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом ІІ-ї групи, що повязана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 54 Закону обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8-ми мінімальних пенсій за віком по 2-ій групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам віднесеним до I категорії, які є інвалідами ІІ-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи видно, що пенсія позивачу виплачувалась відповідачем та визначалася з розрахунку розмірів мінімальної пенсії, встановлених постановами Кабінету Міністрів України.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку основної та додаткової пенсій позивачки, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не положення постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційними положення п.28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Оскільки захист прав, свобод та інтересів передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а прийняття судом рішення щодо захисту прав та інтересів осіб на майбутнє, без їх порушення, - є безпідставним.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що відповідач по справі наполягав у запереченні на позов на застосуванні статті 100 КАС України.

За таких обставин, та враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог в частині перерахунку пенсії відповідно по ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 22 травня 2008 року.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості перерахунку пенсії позивачці відповідно до ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" колегія суддів не вбачає.

Зокрема, як вбачається із позову, позивач просив зобовязати відповідача нараховувати та виплачувати дану допомогу в подальшому, проте колегія суддів зазначає, що суд не може на майбутнє визначити протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень.

Оскільки суд першої інстанції позовні вимоги позивачки в частині виплат з 01.01.2002р. вирішив неправильно, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги в частині правомірності дій органу пенсійного фонду, який обчислював розмір пенсії позивачці, виходячи з підзаконних нормативно-правових актів уряду, спростовуються нормами матеріального права та наведеним вище.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Рішення ухвалене не на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, не підтверджених тими доказами, які були наявними у матеріалах справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області задовольнити частково, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2009 року у справі № 2а-220/09 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково. Визнати дії вказаного управління неправомірними. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22 травня 2008 року відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплатити різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії. В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та згідно із вимогами Закону України № 1691-IV від 18.02.2010 року може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку цивільного судочинства протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О.Яворський

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_2

Повний текст

виготовлено та підписано

13.04.2010 р.