Справа № 819/2379/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2379/13-a

04 листопада 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача 1 ОСОБА_2

представника відповідача 2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області, третя особа Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про скасування вимоги про сплату недоїмки та стягнення коштів, суд

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 (далі-позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області (далі відповідач), третя особа Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про скасування вимоги про сплату недоїмки та стягнення коштів.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що вона здійснює підприємницьку діяльність, обравши спрощену систему оподаткування та є платником єдиного податку. 08.10.2013 року нею було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №40002560 від 03.10.2013 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №40002560 від 03.10.2013 року. Дане виконавче провадження №40002560 було відкрито для примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі «Про сплату недоїмки» №154 від 20.09.2013 року, згідно якої за позивачем, станом на 01.09.2013 року рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1194,03 грн. З метою припинення подальших виконавчих дій та закриття виконавчого провадження №40002560, позивачем було сплачено вищезазначені кошти на рахунок Тернопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Тернопільській області, оскільки, у звязку з реорганізацією УПФУ в м. Тернополі, облік платників єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснюється Тернопільською ОДПІ. Проте, позивач не погоджується з вимогою управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі «Про сплату недоїмки» №154 від 20.09.2013 року, у звязку з тим, що вона є пенсіонером за віком, як мати інваліда з дитинства та отримує пенсію згідно з законом, а відповідно до чинного законодавства особи, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. У звязку з цим, позивач просить скасувати вимогу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі «Про сплату недоїмки» №154 від 20.09.2013 року, як незаконну та стягнути з Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області в її користь зайво сплачену суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 1194,03 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подавши письмові заперечення та пояснила, що позивачу було призначено дострокову пенсію за віком, але без набуття статусу «пенсіонер за віком», а тому у відповідності до норм чинного законодавства, позивач не звільняється від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Відтак, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача - Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подавши письмові заперечення, просила в задоволенні позову відмовити та пояснила, що ОСОБА_4 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності у Тернопільській ОДПІ та є платником єдиного податку. Станом на 31.10.2013 року за позивачем відсутня заборгованість зі сплати єдиного податку. Оскільки, Тернопільська ОДПІ здійснює облік платників єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, тому і сплата такого внеску здійснюється добровільно платником податку на рахунки Тернопільської ОДПІ.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010 року (далі Закон №2464) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 1, ч.2 ст. 6 Закону №2464 платники єдиного внеску зобовязано своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії АА №077716 та свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності №66623091 (а.с.10) - ОСОБА_4 зареєстрована, як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Тернопільської міської ради. Крім цього, згідно свідоцтва платника єдиного податку серії Б №851104 (а.с.11) позивач перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ, з 01 січня 2012 року обрала спрощену систему оподаткування та сплачує єдиний податок.

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі було надіслано позивачу вимогу про сплату недоїмки №154 від 20.09.2013 року (а.с.6), згідно якої за позивачем, станом на 01.09.2013 року рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 1194,03 грн. за другий квартал 2013 року. Згідно квитанції № 1561.255.1 від 08.10.2013 року (а.с.12) дана заборгованість була сплачена позивачам на рахунок Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській області.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії пенсійного посвідчення № (а.с.8), ОСОБА_4 з 19.05.2010 року призначена пенсія за віком.

Отже, матеріалами справи доведено та підтверджено представниками сторін, що позивачу призначено достроково пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства.

Відповідно до ч.4. ст.4. Закону №2464 особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відтак, суд вважає, що позивач, як пенсіонер за віком, звільнена від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно абз.4 ч.4. ст.25. Закону №2464 у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як передбачено Наказом Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів» від 09.09.2013 №450, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 17 вересня 2013 року за №1601/24133, - повернення коштів здійснюється у випадках: надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, безпідставно стягнених сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Держказначейства за балансовим рахунком 3719; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на неналежний рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1. ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 128, 136, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати вимогу про сплату недоїмки управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі №154 від 20.09.2013 року.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області зайво сплачену суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 1194,03 грн. (одна тисяча сто девяносто чотири гривні 03 копійки) за другий квартал 2013 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 07.11.2013 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.