Справа № 2а-697/10/1770
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"22" квітня 2011 р. Справа № 2а-697/10/1770

номер рядка статистичного звіту 8.2.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Лабунській Ю.В. ,

за участю представників позивача

від позивача:, ОСОБА_2

від позивача:, ОСОБА_3

від відповідача, не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Приватного підприємства "Технорембуд" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" січня 2011 р. у справі № 2а-697/10/1770 за позовом Приватного підприємства "Технорембуд" до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання недійсним та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2011 року в задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Технорембуд" про скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2009р. №/0, від 07.08.2009р. №/0, від 01.10.2009р. №/1, від 01.10.2009р. №/1, від 14.12.2009р. №/2, від 14.12.2009р. №2/2, від 22.02.2010р. №/3, від 22.02.2010р. №/3 було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПП "Технорембуд", посилаючись на незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції, просило скасувати постанову від 20.01.2011 р. та постановити нову, якою задовольнити їх позовні вимоги повністю. Апелянт зазначає, що надані ними документи, які підтверджують виконання підрядних робіт між ПП "Технобуд" та ТОВ "Арма-Строй" не враховані судом при винесенні постанови. Вказує також, що порушення кримінальної справи щодо посадових осіб їх контрагента ТОВ "Арма-Строй" ще не означає, що зазначене товариство не сплачувало до бюджету податок на додану вартість. В спірних податкових повідомленнях-рішеннях не зазначено жодної норми податкового законодавства, яка дійсно порушена ПП "Технорембуд".

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами планової виїзної перевірки Приватного підприємства "Технорембуд" 31.07.2009р. ОСОБА_4 податковою інспекцією у м. Рівне було складено акт №994/23-100/31479078 (а.а.с.20-51), у якому зафіксовано порушення:

- пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №283/97-ВР від 22.05.1997р. із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на прибуток підприємства на суму 66700,00грн., у т.ч. 2 кв. 2008р. - 19651,00грн., 3 кв. 2008р. - 47049,00грн.;

- пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 53360,44грн., у т.ч. по періодах: у сумі 15721,24грн. - червень 2008р., у сумі 37639,20грн. - вересень 2008р.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкове повідомлення-рішення від 07.08.2009р. №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 99095,10грн., у т.ч. 66700,00грн. - основний платіж, 32395,10грн. - штрафні (фінансові) санкції та податкове повідомлення-рішення від 07.08.2009р. №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 80040,66грн., у т.ч. 53360,44грн. - основний платіж, 26680,22грн. - штрафні (фінансові) санкції (а.а.с.8, 10).

Позивачем було оскаржено вказані повідомлення-рішення до ДПІ у м. Рівне, ДПА в Рівненській області та ДПА України.

Рішенням від 30.09.2009р. №43017/25-09 ДПІ у м. Рівне скаргу ПП «Технорембуд» залишено без задоволення (а.а.с.52-54) та прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.10.2009р. №/1, від 01.10.2009р. №/1 (а.а.с.12,107).

За розглядом повторної скарги ПП «Технорембуд» рішенням ДПА в Рівненській області від 04.12.2009р. №22755/25-16/321 податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від 07.08.2009р. №/0 про визначення зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 99095,10грн. та від 07.08.2009р. №/0 про визначення зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 80040,66грн., рішення ДПІ у м. Рівне від 30.09.2009р. №43017/25-09 про розгляд первинної скарги залишені без зміни, а повторна скарга - без задоволення (а.а.с.55-58). ДПІ у м. Рівне прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.12.2009р. №/2, від 14.12.2009р. №/2 (а.с.16,108).

Рішенням ДПА України від 11.02.2010р. №1315/6/25-0115 за розглядом повторної скарги ПП «Технорембуд» податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від 07.08.2009р. №/0, від 07.08.2009р. №/0, від 01.10.2009р. №/1, від 01.10.2009р. №/1 та рішення ДПА в Рівненській області від 04.12.2009р. №22755/25-16/321 про розгляд повторної скарги, податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від 14.12.2009р. №/2, від 14.12.2009р. №/2 залишені без зміни, а повторна скарга - без задоволення (а.а.с.59-62). ДПІ у м. Рівне прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.02.2010р. №/3, від 22.02.2010р. №/3 (а.а.с.73,74).

Таким чином, за результатами адміністративного оскарження, розмір визначеного позивачу зобовязання з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств залишено без змін.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції зазначив, що з пояснень представника відповідача та відомостей, відображених в обумовленому акті перевірки, вбачається, що підставою для винесення спірних рішень стали висновки про те, що позивач неправомірно відніс до складу валових витрат витрати в сумі 266802,00грн., у т.ч. за 2кв. 2008 року 78606,00грн., за 3кв. 2008 року - 188196,00грн. та до податкового кредиту - суму ПДВ у наступних розмірах: червень 2008 року 15721,00грн., вересень 2008 року 37639,00грн., сплачені позивачем по операціях з ТОВ "Арма-Строй». Вказані висновки зроблені у звязку з тим, що:

1) посадові особи ТОВ «Арма-Строй» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного;

2) контрагентом позивача (ТОВ «Арма-Строй») не сплачено до Державного бюджету України суми ПДВ;

3) валові витрати позивача не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Суд першої інстанції прийняв до уваги посилання ПП «Технорембуд» на той факт, що лише порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента ТОВ «Арма-Строй» не може бути підставою для висновку про нікчемність вчинених з ним правочинів та відповідно про неправомірність віднесення до складу валових витрат та податкового кредиту сум, сплачених в ціні придбаних у такого контрагента послуг, проте вважає визначення позивачу податкових зобовязань з податку на прибуток та податку на додану вартість правомірним, зважаючи на таке.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ПП "Технорембуд", всупереч наведеному, не надав суду доказів використання придбаних у ТОВ «Арма-Строй» підрядних робіт у своїй господарській діяльності. Надані суду копії договорів підряду, актів виконаних робіт (а.а.с.125-130, 131-132, 143-151, 163-171) з ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» суд не бере до уваги, оскільки, відповідно до акта приймання виконаних роботи з реконструкції ПЛ 0,4 кВ ТП-675 Л1,2 Васильківський РП були прийняті замовником (ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго») в травні 2008 року, хоча позивач від ТОВ «Арма-Строй» вказані роботи прийняв лише в червні 2008 року (а.а.с.137-139); роботи з реконструкції ПЛ 0,4 кВ в м. Васильків позивач передав замовнику (ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго») 25.09.2008р., хоча від свого підрядника ТОВ «Арма-Строй» позивач такі роботи прийняв лише 29.09.2008р. Відтак, позивачем не надано суду доказів використання у своїй господарській діяльності витрат, сплачених ТОВ «Арма-Строй». Таким чином, ПП «Технорембуд» безпідставно включено до складу валових витрат витрати в сумі 266802,00грн., оскільки позивачем не надано суду належним чином оформлених первинних документів по господарських операціях та не надано доказів використання витрат на придбання послуг підряду у ТОВ «Арма-Строй» у своїй господарській діяльності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновку, що контролюючим органом правомірно визначено позивачеві податкові зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 99095,10грн., у т.ч. за основним платежем - 66700,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 32395,10грн.

Такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим і законним.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994р. (далі Закон №334/94-ВР), чинного на час існування спірних правовідносин, валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно з пп.5.2.1 п.5.2 зазначеної статті, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Відповідно до абз.4 пп. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334/94-ВР, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 (далі Положення №88).

Відповідно до п.2.1 ст.2 Положення №88 первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно з п.2.15 та п.2.16 Положення №88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-XIV (далі Закон №996-XIV) передбачено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Відповідно до п.3.2 ст.3 Закону№996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону №996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Зокрема, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок складання декларації з податку на прибуток підприємства, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003р. №143 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.04.2003р. за №271/7592, передбачає, що дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Приймаючи надані сторонами документальні докази, суд першої інстанції констатував, що сама по собі наявність у позивача первинних документів по оформленню господарських операцій, не є безумовною підставою для віднесення зазначених у них сум до складу валових витрат, оскільки для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства, та підтверджувати фактичне здійснення операцій.

Договори підряду, податкові накладні підписані від імені ТОВ «Арма-Строй» ОСОБА_4, акти виконаних робіт підписані від імені ТОВ «Арма Строй» невідомою особою, тобто ці акти не дають змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відтак, акти виконаних робіт не відповідають вимогам, встановленим для первинних документів ст.9 Закону №996-XIV, а тому не можуть бути підставою для віднесення витрат до складу валових.

Крім того, з визначення поняття «валові витрати» вбачається, що такими можуть бути лише витрати, які здійснюються платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону №334/94-ВР господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Тобто, до складу валових можуть бути віднесені не будь-які витрати підприємства, а лише ті, які здійснені для їх подальшого використання в своїй господарській діяльності.

Зважаючи на законний висновок суду першої інстанції про неправомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум по господарських операціях з ТОВ «Арма-Строй», то і віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених цьому контрагенту в ціні за придбані послуги підряду, також є неправомірним. ПП «Технорембуд» не надано доказів фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ «Арма-Строй».

Таким чином, ДПІ у м. Рівне правомірно та обґрунтовано визначено позивачеві податкові зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 80040,66грн., у т.ч. 53360,44грн. - основний платіж, 26680,22грн. - штрафні (фінансові) санкції. Такий висновок суду першої інстанції є правильним і з ним погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,197, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємства " Технорембуд" залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_5 підприємство "Технорембуд" вул.Соборна,207/123,с. Малий Олексин,Рівненська область Рівненський район,33028

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівне вул. Відінська, 8,м.Рівне,33023