Справа № 2-а-3672/10/1970
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-3672/10/1970

"02" грудня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Лавренюк О.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до обласної медико-соціальної експертної комісії №1 про зобовязання перегляду незаконного рішення та стягнення моральної шкоди, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до обласної медико-соціальної експертної комісії №1 (надалі МСЕК ) про зобовязання перегляду незаконного рішення та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що при наявності у позивача третьої групи інвалідності, МСЕК встановила йому 25 процентів втрати працездатності. З таким рішенням відповідача позивач не погоджується і вважає, що встановлений йому процент втрати працездатності відповідачем занижено, оскільки п. 3.6. Наказу №212 від 22.11.95р. МОЗ України передбачено, що у випадку, якщо внаслідок трудового каліцтва або іншого ушкодження здоров'я немає підстав для встановлення групи інвалідності, але за станом здоров'я, потерпілий потребує незначного обмеження виконуваної роботи, що призводить до незначного зниження заробітку, МСЕК встановлює до 25 відсотків втрати професійної працездатності. Позивач вважає, що оскільки на момент встановлення проценту втрати працездатності його вже було визнано інвалідом третьої групи, то відповідно процент втрати працездатності повинен визначатися згідно п. 3.5 вказаного Наказу і повинен становити не менше ніж 30%. Крім того, позивач вважає, що відповідач зобов»язаний був встановити позивачу процент втрати працездатності після медичного заключення Вінницького медико-експертного інституту при встановленні йому групи інвалідності, а саме 25.06.2010р. Такі дії відповідача призвели до того, що позивачеві повторно довелося проходити медичну комісію та по новому збирати документи. Позивач вважає, що незаконні дії відповідача принизили гідність позивача, порушили його конституційні права, що вплинуло на його стан здоров'я, чим було завдано позивачу значну моральну шкоду , яку останній оцінив у 30 000 гривень, і просив стягнути дану суму з відповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши письмові заперечення. Крім того, представники відповідача суду пояснили, що 25 жовтня 2010року на засіданні розширеної експертної комісії на базі обласною МСЕК №1 на підставі направлення ЛКК лікарні з поліклінікою СМЗ УМВСУ в Тернопільській області за постановою Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 було встановлено 25% відсотків втрати працездатності. У направленні на МСЕК від 14.10.2010р. № 25/647 сектор медичного забезпечення УМВС ставив питання перед обласною МСЕК № 1 про встановлення відсотків втрати працездатності на час звільнення ОСОБА_1 і у відповідності до його свідоцтва про хворобу, а не на час встановлення групи інвалідності. Оскільки, на час складання свідоцтва про хворобу та звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 не був визнаний інвалідом, то розмір відсотків втрати працездатності встановлено йому згідно з п. 3.6. наказу МОЗ України від 22.11.1995р. № 212 "Про затвердження Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам яким заподіяно ушкодження здоров'я, повязане з виконанням трудових обов'язків".

Заслухавши в судовому засіданні позивача, представників відповідача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, судом встановлені наступні обставини.

Наказом УМВСУ в Тернопільській області від 13.10.2009р. №216 о/с старшого прапорщика міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п.63 «Ж»(за власним бажанням) Положення….

Відповідно до направлення від 01.06.2010р. ЛКК лікарні з поліклінікою сектору медичного забезпечення УМВС вперше направлено ОСОБА_1 на МСЕК для медичного огляду з метою виявлення признаків інвалідності.

При огляді хворого ОСОБА_1 у зв'язку із затрудненням у винесенні експертного рішення про встановлення групи інвалідності, обласна МСЕК, направила хворого, за його згодою, на консультацію в науково-дослідний інститут реабілітації інвалідів (НДІ РІ) м. Вінниці для медико-експертного обстеження.

На основі висновку НДІ РІ від 22.06.2010р. № 709 відповідачем 25.06.2010р. ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності "захворювання пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ" терміном на 1 рік.

На виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.09.2010р. справа №2945/10/1970, ОСОБА_1 був направлений сектором медичного забезпечення УМВС в обласну МСЕК № 1 (направлення від 14.10.2010р.) для встановлення відсотків втрати працездатності на момент звільнення зі служби.

25.10.2010р. на засіданні розширеної експертної комісії на базі обласної МСЕК №1 на підставі направлення ЛКК лікарні з поліклінікою СМЗ УМВСУ в Тернопільській області за постановою Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 було встановлено 25% відсотків втрати працездатності. У направленні на МСЕК від 14.10.2010р. № 25/647 сектор медичного забезпечення УМВС ставив питання перед обласною МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності на час звільнення ОСОБА_1 і у відповідності до його свідоцтва про хворобу № 298 від 02.10.2009р.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

У направленні на МСЕК від 14.10.2010р. № 25/647 сектором медичного забезпечення УМВС поставлено питання перед обласною МСЕК №1 про встановлення відсотків втрати працездатності на час звільнення ОСОБА_1 у відповідності до його свідоцтва про хворобу.

Положенням «Про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності»затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 п.11. визначено, що ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури.

Відповідно до п.3.6 «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків»затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22 листопада 1995 р. №212, якщо внаслідок трудового каліцтва або іншого ушкодження здоров'я немає підстав для встановлення групи інвалідності, але за станом здоров'я потерпілий потребує незначного обмеження виконуваної роботи, що призводить до незначного зниження заробітку, МСЕК встановлює до 25 відсотків втрати професійної працездатності.

Так як, на час складання свідоцтва про хворобу та звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ останній не був визнаний інвалідом, відповідачем правомірно встановлено позивачеві відсоток втрати працездатності на час звільнення, без врахування інвалідності.

Суд не погоджується з посилання позивача на те, що відповідачем при медичному огляді для встановлення групи інвалідності протиправно не встановлено відсоток втрати працездатності, оскільки відповідно до направлення від 01.06.2010р. виданого ЛКК лікарні з поліклінікою сектору медичного забезпечення УМВС ОСОБА_1 направлено на МСЕК для медичного огляду лише для встановлення групи інвалідності, вирішення інших питань при медичному огляді у направленні не ставилося. Крім того, згідно п.13 Положенням «Про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 ступінь втрати працездатності військовослужбовців і військовозобов»язаних встановлюється у відсотках з метою виплати страхових сум за державним обов»язковим особистим страхуванням у день розгляду документів (перелік додається) у період проходження ними служби (зборів), а як встановлено судом, питання щодо встановлення позивачу групи інвалідності, а це 25.06.2010року та визначення відсотків втрати працездатності, а це 25.10.2010 року вирішувалися після звільнення позивача з органів внутрішніх справ, а саме 13.10.2009 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обласною МСЕК при вирішенні питання встановлення позивачу проценту втрати працездатності правомірно дано висновок, щодо питань які вказувалися у направленні на медичний огляд виданого 01.06.2010р. ЛКК лікарні з поліклінікою сектору медичного забезпечення УМВС та на підставі вимог чинного законодавства.

Не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що позивачеві внаслідок неправомірних дій відповідача та неодноразового збору необхідних документів для медичного огляду, завдано значної моральної шкоди в сумі 30 000 тисяч гривень.

За вищевказаних обставин, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст.6,86,158,163,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до обласної медико-соціальної експертної комісії №1 про зобовязання перегляду незаконного рішення та стягнення моральної шкоди в і д м о в и т и.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня постановлення постанови апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені ст. ст. 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06 грудня 2010 року.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.