Справа № 619/4175/15-а
Суддя: Болибок Є. А.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/4175/15-а
провадження №2-а/619/84/15
ПОСТАНОВА

іменем України

26 жовтня 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора патрульної служби УПС МВС України у місті Харкові рядового міліції ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної служби УПС МВС України у місті Харкові рядового міліції ОСОБА_4 про скасування постанови серії ПС3 №085485 по справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2015 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що працівником міліції, були порушені вимоги ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 245, 252, 278, 280 КУпАП, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за наступними обставинами: висновок працівника міліції про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, ґрунтується виключно на даних, які містяться в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, а саме, що 30 вересня 2015 року о 17 год. 45 хв. в м. Харкові по вул. Полтавський шлях ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Toyota» реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Клапцова на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3е ОСОБА_5 дорожнього руху України. Вказані обставини скоєння правопорушення є надуманими і такими, що не мають під собою ніяких підтверджень, крім тих, що вказує інспектор міліції. На зазначене перехрестя позивач вїхав на зелений сигнал світлофора та закінчував виїзд з перехрестя на зелений миготливий сигнал. У відповідача відсутні будь-які докази на обґрунтування даних, які зазначені у його постанові. При винесенні постанови відповідачем не враховано рішення Конституційного Суду України №25-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015, відповідно до якого Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення» необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідач застосував до позивача скорочене провадження, а саме склав протокол щодо нього та в порушення вимог ст.276 КУпАП розглянув справу, винісши оскаржувану постанову.

У судовому засіданні інспектор патрульної служби УПС МВС України у місті Харкові рядовий міліції ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову та пояснив, що 30 вересня 2015 року він разом з ОСОБА_6 здійснював патрулювання в місті Харкові, о 17год.45хв. в м. Харкові по вул. Полтавський шлях побачили, що автомобіль НОМЕР_2 проїхав перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Клапцова на заборонений червоний сигнал світлофора. Вони почали переслідувати зазначений автомобіль з увімкненим проблисковим маячком, але водій не реагував та рухався з порушенням швидкісного режиму. Тільки на вул. Золочівській був зупинений зазначений транспортний засіб, яким, як було встановлено, керував ОСОБА_3 У відношенні вказаного водія замість трьох протоколів про адміністративне правопорушення було складено один, а саме за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, та відразу на місці вчинення накладено мінімальний штраф, передбачений санкцією частини цієї статті. Проїзд перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Клапцова автомобілем «Toyota» р/н НОМЕР_1 на заборонений червоний сигнал світлофора технічним засобами не зафіксований, а підтвердження факту порушення ОСОБА_5 дорожнього руху є показання ОСОБА_6, яка є напарником відповідача, та зізнанням ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просив задовольнити його позов та справу розглядати у його відсутність.

Судом встановлені обставини та досліджені докази.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 розповіла, що 30 вересня 2015 року вона разом з ОСОБА_4 здійснювала патрулювання в місті Харкові, на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Клапцова автомобіль «Toyota» р/н НОМЕР_1 проїхав заборонений червоний сигнал світлофора, вони наздогнали вказаний автомобіль та складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3

Відповідно до ст.146 КАС України судом було досліджено відеозапис, на якому ОСОБА_3 вказав, що згоден з правопорушенням.

30 вересня 2015 року о 17 год. 55 хв. інспектором патрульної служби УПС МВС України у місті Харкові рядовим міліції ОСОБА_4 був складений протокол серії АП1 №879745 про адміністративне правопорушення, яким встановлено що 30 вересня 2015 року о 17 год. 45 хв. в м. Харкові по вул. Полтавський шлях ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Toyota» реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Клапцова на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3е ОСОБА_5 дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. ОСОБА_3 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 30 вересня 2015 року о 18 год. 05 хв. в м. Харкові вул. Залютинська №4.

30 вересня 2015 року інспектор патрульної служби УПС МВС України у місті Харкові рядовий міліції ОСОБА_4, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №085485 притягнув ОСОБА_3 за вище зазначене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести (шляхом збирання та перевірки доказів передбачених ст.251 КУпАП) протиправність правопорушення, зокрема обєктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тобто порушення п.8.7.3.е ОСОБА_5 дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

Як встановлено в судовому засіданні, при вирішенні питання про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідач виходив виключно фактичних даних встановлених протоколом про вчинення адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідача відсутні докази порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху: з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що порушення зафіксоване свідками, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Суд не бере до уваги наданий суду відеозапис, оскільки ним не зафіксовано сам факт вчинення адміністративного правопорушення, а лише маються дані про реакцію ОСОБА_3 на зупинення його транспортного засобу та дії при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також суд не враховує як доказ показання свідка ОСОБА_6, оскільки вона є заінтересованою особою, так як є співробітником УПС МВС України у місті Харкові.

Таким чином, ОСОБА_3 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, у звязку з цим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2015 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Крім цього, у відповідності до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 25-рп/2015 дано розяснення про те, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. При цьому наводячи обґрунтування свого рішення Конституційний Суду України звернув увагу на те, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки в даному випадку ці положення закону не дотримані і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена службовою особою відразу ж після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням процесуальних прав ОСОБА_3, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, тому суд вважає, що постанова є протиправною.

При прийнятті постанови суд керується наступними нормативно-правовими актами.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і закриває справу.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 158 163, 1712 КАС України, суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати постанову ПС3 №085485 по справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2015 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, і закрити провадження у цій справі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 жовтня 2015 року.

Суддя Є. А. Болибок