Справа № 2а-873/09/1770
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р. Справа № 20626/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівне на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2009р. в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Рівне-Нафта» до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И Л А:

12.01.2009р. позивач ОСОБА_1 підприємство /ПП/ «Рівне-Нафта» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції /ДПІ/ у м.Рівне № /0/23-121 від 14.07.2008р., яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість /ПДВ/ в сумі 3872010 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1936005 грн. (а.с.3-4).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2009р. заявлений позов задоволено, визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівне № /0/23-121 від 14.07.2008р., стягнуто з державного бюджету на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 03 грн. 40 коп. (а.с.200-2005).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач ДПІ у м.Рівне, яка покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.210-211).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що матеріалами проведеної податковим органом перевірки виявлено безпідставне включення ПП «Рівне-Нафта» до складу податкового кредиту за червень 2007 року суми ПДВ в розмірі 3872010 грн., яка не підтверджена вантажно-митними деклараціями /ВМД/; твердження позивача про відсутність заниження податкових зобовязань через заниження по р.10.1 декларації податкового кредиту на 3872010 грн. і одночасне завищення податкового кредиту на суму 3872010 грн. по р.12.1 декларації, через що відсутні правові підстави для визначення податкового зобовязання, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, зокрема, суперечать п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». При цьому платник податку уточнених розрахунків по р.10.1 колонка А, Б до відповідача не подавав, через що відображений позивачем податковий кредит є узгодженим.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, протягом 06.05.2008р.-03.06.2008р., 04.06.2008р.-18.06.2008р. відповідачем ДПІ у м.Рівне проведена виїзна планова перевірка ПП «Рівне-Нафта» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р., по результатам якої складено Акт перевірки № 876/23-400/31059955 від 25.06.2008р. (а.с.7-51).

Проведеною перевіркою встановлено порушення, зокрема, вимог пп.7.2.7 п.7.2, пп.7.4.4, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит, що призвело до заниження податкових зобовязань по ПДВ за 2007 рік в сумі 4331910 грн.

На підставі наведеного Акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0/23-121 від 14.07.2008р., яким визначено позивачу суму податкового зобовязання з ПДВ в сумі 3872010 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1936005 грн. (а.с.6).

Підставою для визначення податкових зобовязань контролюючим органом, які також були покладені в основу винесення спірного податкового повідомлення-рішення, слугували наступні обставини.

Проведеною перевіркою зясовано, що підприємством задекларований податковий кредит в рядку 17 декларації, колонка Б в сумі 15604458 грн., податковий кредит по даних перевірки склав 11732448 грн., виявлено розбіжність в сумі 3872010 грн. за рахунок завищення суми податкового кредиту по ПДВ, сплаченого митним органам.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що 20.07.2007р. позивачем подано до ДПІ в м.Рівне за вх. № 73730/10 податкову декларацію з ПДВ за червень 2007 року; у розділі II «Податковий кредит» в рядку 10.1 - Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою, визначено суму 5866224 грн., в рядку 12.1 цього ж розділу декларації - Імпортовані товари та отримані від нерезидента на митній території України послуги з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які оподатковуються за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою; ПДВ, сплачений митним органам, - визначено суму 10491334 грн.; в розділі II «Податковий кредит» в рядку 17 цієї декларації зазначено усього податкового кредиту в розмірі 15604458 грн.

Відповідно до реєстру отриманих та виданих податкових накладних у червні 2007 року сума сплаченого (нарахованого) ПП «Рівне-Нафта» податку у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), що підтверджена податковими накладними, склала 10491334 грн.

Звідси, у червні 2007 року позивач мав право віднести до складу податкового кредиту суму 10491334 грн. Однак, у податковій декларації з ПДВ за червень 2007 року позивачем дана сума вказана в меншому розмірі, а саме 6619325 грн.; різниця між даними декларації рядка 10.1 та даними реєстру становить 3872010 грн.

Згідно з ВМД, які проведені платником в червні 2007 року, сума ПДВ, що сплачене платником податку митним органам, складає 5866224 грн.; у декларації за червень 2007 року позивач в рядку 12.1 вказав суму ПДВ, сплаченого митним органам, в розмірі 9738234 грн.; різниця між даними р.12.1 декларації та даними реєстру становить 3872010 грн.

В податковій декларації з ПДВ в розділі II «Податковий кредит» в рядку 17 зазначається усього податкового кредиту, яка включає суму значень рядків (10.1 + 12.1 + 12.2 + 12.4 + 12.5 + 16 (- чи +)) колонки Б), тобто 10491334 грн. + 5866224 грн., що дорівнює сумі 15604458 грн., визначеній в декларації з ПДВ за червень 2007 року, поданій позивачем до ДПІ в м.Рівне.

Окрім цього, судом першої інстанції обґрунтовано зясовано, що суми по податкових накладних та ВМД, які позивач мав право включити до складу податкового кредиту за червень 2007 року, арифметично відповідають даним рядка 17 податкової декларацій за відповідний період, тобто позивачем документально підтверджено право на податковий кредит за червень 2007 року в розмірі 15604458 грн.

Таким чином, висновки податкового органу щодо завищення ПП «Рівне-Нафта» податкового кредиту на суму 3872010 грн. за період червень 2007 року, які зазначені у вищевказаному Акті перевірки, документально не підтверджуються.

Наведені висновки також стверджуються даними висновку судово-економічної експертизи (№ 0299 від 21.10.2009р.), проведеної в рамках цієї адміністративної справи (а.с.182-187).

При цьому колегія суддів відхиляє, як безпідставні, покликання апелянта на приписи п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та встановлену неможливість оскарження узгоджених податкових зобовязань, оскільки у цьому випадку не встановлено заниження податкових зобовязань з ПДВ за червень 2007 року.

Окрім цього, діюче податкове законодавство не передбачає норм, які б встановлювали спосіб для здійснення виправлення помилки в деклараціях, які не призвели до заниження податкового зобовязання, та не встановлює за це відповідальності.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що помилка в податковій декларації ПП «Рівне-Нафта» за червень 2007 року при визначенні податкового кредиту, не призвела до заниження податкових зобовязань за відповідний період, а тому в податкового органу були відсутні підстави для визначення податкових зобовязань з ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, заявлений позов підлягає до задоволення, при цьому, виходячи із передбачених ст.162 КАС України повноважень суду при вирішенні адміністративної справи, спірне податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівне № /0/23-121 від 14.07.2008р. слід визнати протиправним і скасувати.

Вказане уточнення не впливає на правильність вирішення заявленого позову, а тому підстав для скасування чи зміни судового рішення колегія суддів не вбачає.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівне на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2009р. в адміністративній справі № 2а-873/09/1770 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_2