Справа № 2а-276/09
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2010 р. Справа № 78750/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Богаченка С.І.

Суддів Багрія В.М. , Ніколіна В.В.

при секретарі судового засідання Балич М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Путильського районного центру зайнятості Чернівецької області на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2009 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Путильського районного центру зайнятості Чернівецької області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И Л А :

Путильський районний центр зайнятості Чернівецької області звернувся 13.07.2009 року в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 2930,37 грн.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2009 року закрито провадження у справі №2а-276/09 у відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Не погодившись із ухвалою її оскаржив Путильський районний центр зайнятості Чернівецької області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на те, що Законом України «Про внесення змін до статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України щодо предметної підсудності адміністративних справ місцевим загальним судам як адміністративним судам» частину 1 ст. 18 КАС України, якою передбачено перелік справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним, доповнено пунктом 3 такого змісту: «усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг».

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно статті 19 Закон України «Про зайнятість населення» серед обов'язків державної служби зайнятості не вбачається право вказаного органу на-звернення до суду з позовами про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. Такі повноваження не передбачені і Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи з наступних підстав.

Статтею 6 КАС України як і аналогічними нормами інших галузей процесуального законодавства, передбачено право кожного на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Також, в частині 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зазначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею свої обов'язків та зловживання ним стягується з цієї особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судом апеляційної інстанції постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, оскільки ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувану ухвалу слід скасувати і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Путильського районного центру зайнятості Чернівецької області задоволити, а ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2009 року про закриття провадження у справі № 2а-276/09 скасувати і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи .

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючого судді Богаченко С.І.

Суддів Багрій В.М. , Ніколін В.В.

Повний текст виготовлений 24.09.2010 року.