Справа № 2а-3511/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 р. Справа № 8905/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів Попка Я.С., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про стягнення невиплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії дитині війни,-

В С Т А Н О В И Л А :

30 березня 2009 року позивач звернувся з вказаним вище позовом до суду. Просив відновити пропущений строк звернення до суду та зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за 2008 рік. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що у звязку з визнанням Конституційним судом України такими, що не відповідають Конституції України відповідних положень Закону України «Про Державний бюджет України»на 2008 рік, яким була зупинена дія положень чинного законодавства України, на підставі якого йому було нараховано пенсію, відповідач зобовязаний був здійснити перерахування пенсії, тобто привести у відповідність з рішенням Конституційного суду України розмір виплат його пенсії з врахуванням права на надбавку як дитині війни. В судовому засіданні позивач збільшив свої позовні вимоги та просив в подальшому здійснювати виплату пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області щодо не виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, протиправними. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за 2008 рік з врахуванням щомісячного підвищення пенсії на тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області в подальшому при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 здійснювати підвищення пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісяця. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у позові відмовити. Також, апелянт вказує на те, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що фінансування виплат згідно даного Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджується Верховною Радою України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджується Кабінетом Міністрів України та законодавством України не врегульоване питання щодо розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначення мінімального розміру пенсії за віком наведене у цій статті застосовується виключно до розмірів пенсій, призначених за цим Законом.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що він має право на підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України»на 2008 рік, які стосувалися ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Встановлено, що позивач,ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення даного публічно-правового спору судом, мав право на отримання підвищення виплачуваної йому пенсії за віком.

Щодо виплати підвищення до пенсії за 2008 рік, колегія суддів зазначає, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була викладена у новій редакції дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року ця нова редакція визнана неконституційною, та втратила чинність з дня ухвалення, тобто була відновлена з 22.05.2008 року і надалі не зупинялась. У звязку з чим, колегія суддів приходить до висновку про зайвість обмеження строком нарахування та виплати підвищення до пенсії, тому вимога позивача підлягає до задоволення починаючи з 22 травня 2008 року до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Одним із порушень норм матеріального права, на думку апелянта, є те, що поняття мінімального розміру пенсії за віком, яке визначене в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»застосовується лише до пенсій передбачених цим законом.

Однак положення ч. 7 ст. 9 КАС України, зазначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком наведене у ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»можна застосувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів також вважає за необхідне наголосити, що відсутність бюджетного фінансування на виплату передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Беручи до уваги, що правові положення, які передбачають виплату підвищення до пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни»є чинними, а позивач належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Рішення ухвалене не на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, не підтверджених тими доказами, які були наявними у матеріалах справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 195, 197 ч.1, 198 п.3 ч.1, ст. 202, ст. 205 ч.2, ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задовольнити частково, постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2009 року у справі № 2а-3511/09/0904 скасувати, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»починаючи з 22 травня 2008 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_2