Справа № 808/246/15
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокусправа № 808/246/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Кругового О.О. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

представників позивача ОСОБА_1 (довіреність від 02.02.2015), та ОСОБА_2 (довіреність від 07.102015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі № 808/246/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БОСАЛ-ЗАЗ" до Державної податкової інспекції в Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

В січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БОСАЛ-ЗАЗ" (надалі Позивач) звернулося з позовом до Державної податкової інспекції в Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - Відповідач), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.10.2014 року в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств у розмірі 243 866 грн., в тому числі 203 222 грн. за основним платежем, 40 644 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що надання послуг представниками Bosal International Management NV стосовно проведення аудиту та впровадження системи управління якістю підтверджується неодноразовими їх візитами та належними первинними документами, а саме - звітами про проведений аудит, матрицями процесів, процедурами тощо, та сертифікатом від 20.06.2013 р. № 01 100000458/44 про виконання вимог ISO 9001:2008, який є дійсним по 03.07.2015 р. (том 1 а.с.5-9)

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БОСАЛ-ЗАЗ" задоволено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що належним чином оформленими первинними документами було в повній мірі підтверджено факт виконання контрагентом зобовязань по укладеному договору та відповідну їх оплату Позивачем, що свідчить про правомірність включення підприємством витрат за відповідний період до складу валових. (том 2 а.с.218-224)

Не погодившись з рішення суду першої інстанції, ДПІ в Комунарському районі м. Запоріжжя подала апеляційну скаргу, відповідно до якої, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовували тим, що Позивачем до перевірки не надано жодного документу, який би підтверджував факт участі представників Bosal International Management NV у проведеній роботі з підвищення якості та підготовки підприємства до сертифікаційного аудиту. Вважають, фактично працівниками підприємства вживалися заходи з підвищення якості виготовленої продукції та виконувалися всі підготовчі роботи для отримання сертифікату ISO 9001:2008. (том 2 а.с.229-235).

ТОВ "БОСАЛ-ЗАЗ" надало заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначали, що у них наявна вся належна первинна документація, яка підтверджує факт виконання контрагентом зобовязань за умовами договору. (том 3 а.с.8-13)

Заявник апеляційної скарги ДПІ у Комунарському районі, до судового засідання не зявився з посиланням на зайнятість у іншому судовому процесі ( це вже друге аналогічне клопотання ДПІ) , просив відкласти розгляд справи з цих підстав. Колегія суддів, враховуючи зміст клопотання( це вже друге аналогічне клопотання ДПІ) , не знаходить законодавчо визначених підстав для його задоволення та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами, тим більше, що заявник апеляційної скарги навіть не зазначає про наявність якихось додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представники Позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги з огляду не необґрунтованість та безпідставність і недоведеність її висновків, про що ними всебічно зазначено у наданих до суду запереченнях(том 3 а.с.8-13)

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями БОСАЛ-ЗАЗ зареєстровано Виконавчим комітетом Запорізької міської ради як юридична особа 28.12.2005 р. (том 1 а.с.49).

На підставі направлень від 28.04.2014 №279-283, від 13.05.2014 №315 та від 27.05.2014 №376 виданих ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, згідно пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1 ст.75, ст. 77 Податкового кодексу України проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю БОСАЛ-ЗАЗ з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт №552/2201/33985999 від 19.06.2014 р. (том 1 а.с.10-25)

Перевіркою встановлено, зокрема порушення:

-п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.2, п.138.4, п.138.6, п.138.8, п.п.138.8.5 п.138.8, п.п.138.10.4, п.138.10, п.138.11 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.п. 145.1.2, п.п.145.1.3, п.п.145.1.4 п.145.1 ст.145 Податкового кодексу України, в результаті чого Позивачем було занижено податок на прибуток у розмірі 444 823 грн. та завищено відємне значення обєкту оподаткування від усіх видів діяльності за І квартал 2013 року у сумі 46 399 грн., за 2013 рік у сумі 287 874 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2014 року, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на суму 534 328,75 грн., в тому числі за основним платежем 444 823 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 89 505, 75 грн. (том 1 а.с.26)

В результаті адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення рішенням Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 26.09.2014 року №7490/7/08-01-10-04-13) скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 11.07.2014 № в частині 34 984 грн. надмірно нарахованого податку на прибуток підприємства та 8 745,50 грн. застосованих штрафних (фінансових) санкцій, і залишено без змін зазначене податкове повідомлення-рішення в іншій частині. (том 1 а.с.28-33)

З урахуванням рішення Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 26.09.2014 року №7490/7/08-01-10-04-13 ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області м. Запоріжжя було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 07.10.2014 р., яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 490 601,25 грн., де 409 841 грн. за основним платежем, 80 760,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).(том 1 а.с.34)

Позивач скористався адміністративним порядком оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення та подав на нього скаргу до Державної фіскальної служби України, рішенням якої від 11.12.2014 р. № 8508/6/99-9910-01-15 визначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, не підлягає адміністративному оскарженню. (том 1 а.с.54-59)

Визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "БОСАЛ-ЗАЗ", суд першої інстанції виходив з того, що належним чином оформленими первинними документами було в повній мірі підтверджено факт виконання контрагентом зобовязань по укладеному договору та відповідну їх оплату Позивачем, що свідчить про правомірність включення підприємством витрат за відповідний період до складу валових.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового Кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат.

Приписи пунктів п. 138.1, 138.6, 138.8 статті 138 Податкового Кодексу України регламентують , що включають у себе витрати операційної діяльності, що включається до складу прямих матеріальних витрат та загальновиробничих витрат, з чого складається собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, а пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 цього Кодексу визначає, що не включаються до складу витрат, а саме - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За приписами п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Водночас, згідно вимог п.п.139.1.9 ст.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для включення платником податків витрат до складу валових витрат і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт виконання робіт чи придбання послуг має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення), забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За відсутності факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

В той же час, порушення законодавства, які мають наслідком збільшення суми грошового зобовязання, мають бути переконливим та беззаперечно встановленим юридичним фактом реальної дійсності конкретною обставиною, передбаченою нормами права, що спричиняє певні юридичні наслідки.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «БОСАЛ-ЗАЗ» (Клієнт) та Bosal International Management NV (Босал) було укладено договір сервісного обслуговування № ВZ 60 від 28.08.2012 р., відповідно до умов якого Клієнт зобовязує Босал надати послуги у визначених областях, протягом всього строку дії даного договору, а саме бухгалтерський облік та аудит, будівництво, фінанси, управління страхуванням та ризиками, правові та податкові питання, питання персоналу, суспільні справи, якість, ОЕ-логістика. (том 1 а.с.36-40)

На підтвердження виконання умов вказаного договору Позивачем долучено до матеріалів справи документи, які підтверджують факт командирування, перетин кордону та прибуття представників Bosal International Management NV на підприємство Позивача саме з метою надання відповідних послуг, передбачених договором, їх проживання за місцем знаходження підприємства, факт надання таких послуг, що спростовує припущення перевіряючих про ненадання послуг саме контрагентом на виконання умов договору..

Вказані документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій між Позивачем та його контрагентом, що податковим органом спростовано не було.

З огляду на встановлені судом обставини та наявні первинні документи, які містять всі необхідні реквізити та відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством для первинних документів, які фіксують факт здійснення господарської операції і, суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність формування Позивачем витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування.

У межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, 206 КАС України, суд, -

ухвалив :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі № 808/246/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у строки, визначені статтею 212 КАС України.

Повний текст ухвали складено 29 жовтня 2015 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко