Справа № 815/5881/15
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Одеса Справа № 815/5881/15 Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області (далі ГУДМСУ в Одеській області) в якому позивачі просить зобовязати ГУДМСУ в Одеській області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що їхня сімя ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 1992 року постійно проживають у будинку загальною площею 133,5 кв.м., у тому числі житловою площею 95,4 кв.м., розташованому за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47. Не маючи постійної реєстрації ОСОБА_1, ОСОБА_3 в установленому законом порядку звернулись до Іллічівського МВ ГУДМСУ в Одеській області із заявами про реєстрацію їхнього місця проживання за вищевказаною адресою. Проте Іллічівський МВ ГУДМСУ в Одеській області листами від 29.08.2015 року за 3569 та №3570 відмовив їм в реєстрації місця проживання за зазначеною адресою з тих підстав, що садовий будинок, розташований за адресою Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47, кий за законом не призначений і не придатний для постійного або тимчасового проживання в ньому. Та вважає, що відповідач в порушення приписів Конституції України та Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні відповідач не реєструє місце проживання позивачів у садовому будинку, та крім того зазначає, що у вказаному будинку є всі умови для проживання, а саме: водопровід, каналізація, газ, електроенергія, будинок обладнаний опаленням, вентиляцією і кондиціюванням, відповідає встановленим санітарно гігієнічним вимогам, пожежній безпеці, у звязку з чим він повністю придатний як до житлового будинку.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, та надав до суду заперечення у письмову вигляді, які мотивовані тим, що 22.05.2014 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності серії САК №370366 на нерухоме майно, яке складається з садового будинку з господарчими будівлями та спорудами. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.2.4 наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомості майні» садовий будинок це будинок для літнього сезонного використання. Та в звязку з тим, що вказаний будинок це будинок для сезонного використання, позивачу було відмовлено у реєстрації за вказаною адресою.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

З урахуванням приписів ст. 128 КАС України, зважаючи на те, що у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 в установленому законом порядку звернулись до Іллічівського МВ ГУДМСУ в Одеській області із заявами про реєстрацію їхнього місця проживання за вищевказаною адресою.

Іллічівський МВ ГУДМСУ в Одеській області листами від 29.08.2015 року за 3569 та №3570 відмовив їм в реєстрації місця проживання за зазначеною адресою з тих підстав, що садовий будинок, розташований за адресою Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47, кий за законом не призначений і не придатний для постійного або тимчасового проживання в ньому, а тому зареєструвати їхнє місце проживання в ньому не являється можливим.

Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року № 1382-ІV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово особа - фізична особа; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в кому вона проживає.

Згідно зі ст. 4 Житлового кодексу Української РСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

Статтею 6 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян.

Згідно з вимогами п. 3 ст. 35 Земельного Кодексу України, земельні ділянки, призначені для садівництва можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд, тощо.

Згідно пункту 1.2 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, садовий будинок - це будинок для літнього (сезонного) використання.

Проте суд зазначає наступне, що у відповідності до положень ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації місця проживання особа подає письмову заяву, два талони зняття з реєстраційного обліку, паспорт, квитанцію про сплату державного мита до житлово-комунальної організації, яка обслуговує територію, на якій знаходиться будинок.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачами дотримано передбачені ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання вимоги для реєстрації місця проживання.

Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи.

Під час розгляду справи представник позивача зазначив, що позивачі у вказаному садовому будинку проживають постійно, іншого житла для проживання не мають та зазначений будинок може використовуватися не тільки в літній період, а має ознаки жилого будинку.

З матеріалів справи вбачається, що третя особа ОСОБА_3, котрий є чоловіком позивачки ОСОБА_1 та у яких є доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власником 1/1 часток садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що позивачі постійно проживають в будинку за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47, суд доходить висновку про наявність у позивачів права на реєстрацію місця проживання за вказаною адресою, оскільки особа, яка постійно проживає на території України, має бути зареєстрованою.

Крім того суд зазначає, що згідно технічного паспорта на садовий будинок розташований за адресою Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47 він обладнаний водопроводом, каналізацією, газом, електроенергією, будинок обладнаний опаленням, тобто повністю придатний до постійного проживання.

Крім того, суд зазначає, що 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України №1673-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання.

Згідно Закону України від 02.09.2014 № 1673-VII, у Житловому кодексі Української РСР перше речення статті 6 після слів для постійного доповнити словами або тимчасового.

Абзаци п'ятий і сьомий статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні викладено в такій редакції:

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово;

реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Таким чином, з набранням чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання фізичним особам надано право на реєстрацію місця їх проживання в житлі, в якому вони проживають тимчасово.

Згідно з частиною першою статті 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, та з метою захисту прав позивачів, відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 158, 160, 163, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити.

Зобовязати Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, садове товариство «Судноремонтник», 5-та лінія, №47.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов