Справа № 808/7968/14(ДО/808/967/14)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/7968/14(ДО/808/967/14)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 року

справа № 808/7968/14

ДО/808/967/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства «Макіїввугілля» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року у справі № 808/7968/14 (ДО/808/967/14) за адміністративним позовом Державного підприємства «Макіїввугілля» до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Макіїввугілля» (далі – позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати неправомірною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з виконання Державного бюджету України в частині фінансування бюджетної програми “Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової товарної вугільної продукції” за червень-жовтень 2014 року відповідно до Закону України “Про державний бюджет України на 2014 рік”;

- визнати неправомірною бездіяльність Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо неперерахування державної підтримки на часткове покриття витрат вугледобувним підприємствам, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції за червень-жовтень 2014 року у розмірі 206215000 грн.;

- стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Державної казначейської служби України державну підтримку на часткове покриття витрат вугледобувним підприємствам, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції за червень-жовтень 2014 року у розмірі 206215000 грн.;

- зобов’язати Міністерство фінансів України профінансувати виплату позивачу державної підтримки на часткове покриття витрат вугледобувним підприємствам, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції за червень-жовтень 2014 року відповідно до Закону України “Про державний бюджет України на 2014 рік” у розмірі 206215000 грн..

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Макіїввугілля» відмовлено у повному обсязі.

Позивач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги.

Відповідачі у судове засідання не направили своїх представників, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, обґрунтував свої вимоги тим, що відповідачі, як суб’єкти владних повноважень, в порушення вимог Закону України “Про державний бюджет на 2014 рік”, починаючи з червня 2014 року не в повному обсязі виконують свої обов'язки, передбачені п.10 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання державної підтримки вугледобувним підприємствам (включаючи підприємства з видобутку бурого вугілля) на часткове покриття витрат із собівартості продукції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року №153, в частині перерахування бюджетних коштів на окремі рахунки ДП “Макіїввугілля”, відкриті в органах Державної казначейської служби.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що протиправна бездіяльність з боку відповідачів відсутня, враховуючи введені законами та підзаконними актами певні тимчасові обмеження прав осіб, що знаходяться та здійснюють свою діяльність у районі проведення антитерористичної операції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, Державне підприємство “Макіїввугілля” засноване на державній формі власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (надалі - Уповноважений орган управління). Основним видом діяльності позивача є добування кам’яного вугілля.

Законом України “Про Державний бюджет України на 2014 рік” були передбачені видатки за бюджетною програмою “Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової вугільної товарної продукції” у сумі 109879802 тис. грн. (додаток № 3 до Державного бюджету України на 2014 рік, код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 1101110). Головним розпорядником зазначеної бюджетної програми визначено Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України; приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу; розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, здійснює аналіз показників виконання бюджетних програм; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою “Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової товарної вугільної продукції”, визначений Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткового покриття витрат вугледобувних підприємств, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 153 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів другого та п’ятого Порядку, Міненерговугілля як головний розпорядник бюджетних коштів та відповідальний виконавець бюджетної програми: розподіляє бюджетні кошти між вугледобувними підприємствами, якщо вартість продукції за прогнозованими цінами не покриває прогнозованих витрат, що включаються до її собівартості; визначає для кожного вугледобувного підприємства прогнозовану вартість продукції та прогнозовані витрати, що включаються до собівартості продукції, без урахування суми амортизаційних відрахувань, нарахованих на основні засоби, що придбані за рахунок бюджетних коштів; затверджує в установленому порядку обсяг бюджетних коштів у розрізі вугледобувних підприємств з урахуванням того, що він не може перевищувати стовідсоткового покриття прогнозованих збитків вугледобувного підприємства.

Одержувачами бюджетних коштів є вугледобувні державні підприємства та господарські товариства, 100 відсотків акцій яких належить державі (пункт другий Порядку).

Пунктом 10 вказаного Порядку визначено, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості перераховує бюджетні кошти вугледобувним підприємствам на окремі рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби, із зазначенням напрямів їх використання, у тому числі у платіжних дорученнях.

Проте, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України”.

Частиною 2 статті 14 Закону України “Про боротьбу з тероризмом” передбачено, що у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Правління Національного Банку України “Про призупинення здійснення фінансових операцій” від 06.08.2014 № 466, призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі – Тимчасовий порядок).

Відповідно до пункту сьомого Тимчасового порядку, державна підтримка вугільної галузі надається підприємствам, які зареєстровані та провадять свою діяльність на контрольованій території.

Пунктами четвертим та шостим Тимчасового порядку встановлено, що переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження”, місто обласного значення Макіївка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Місцезнаходженням позивача є: Донецька область, місто Макіївка, площа Радянська, буд. 2, тобто Державне підприємство “Макіїввугілля” зареєстроване та проводить свою діяльність на території, що не контролюється українською владою.

Рішення про переміщення Підприємства на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території органом вищого рівня не прийнято.

Оскільки, позивач зареєстрований та здійснює діяльність на території, що не підконтрольна українській владі, за наявності законодавчо встановлених тимчасових обмежень прав таких осіб, суд дійшов вірного висновку про відсутність на даний час у відповідачів підстав для забезпечення фінансування виплат позивачу державної підтримки за бюджетною програмою “Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової товарної вугільної продукції”.

Окрім того, відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України “Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях” від 25.11.2014 № 841, з 28.11.2014 припинено виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. До переліку державних підприємств, відносно яких прийнято рішення про припинення їх виробничої та фінансово-господарської діяльності, включено і позивача (№5 Додатку до наказу).

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених судом обставин, протиправна бездіяльність з боку відповідачів відсутня.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовано. Підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Макіїввугілля» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року у справі № 808/7968/14 (ДО/808/967/14) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак