Справа № 2а-3002/09/1970
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 р. Справа № 5937/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Богаченка С.І.

Суддів Багрія В.М. , Заверухи О.Б.

при секретарі судового засідання Балич М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області про визнання нечинним розпорядження та наказу, зобовязання до вчинення дій та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А :

12.10.2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової адміністрації в Тернопільській області про визнання нечинним розпорядження №125-р від 20 серпня 2009р. ДПА в Тернопільській області, визнання нечинним наказу № 196- о від 16 вересня 2009 року, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що працював у відповідача по справі на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з незаконним обігом підакцизних товарів оперативного відділу головного відділу податкової міліції Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції і наказом № 196- о Державної податкової адміністрації в Тернопільській області від 16 вересня 2009 року був звільнений з посади та органів податкової міліції в запас за п. 64 п.п. «д» положення «Про проходження служби рядовими і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (через службову невідповідність). Оскільки проведення атестування, яке мало місце 26 серпня 2009 року (розпорядження ДПА № 125-р від 20.08.2009р.) та саме звільнення його за результатами атестування (наказ ДПА № 196-о від 16.09.2009 р.) зі служби в органах податкової міліції було проведено незаконно, з грубими порушеннями законодавства, що регулює проходження служби, зокрема п. 4.10 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 22 березня 2005 року № 181, згідно якого позачерговому атестуванню не підлягають працівники органів і підрозділів внутрішніх справ, строк попередньої атестації яких не перевищує одного року. Вказує на те, що у травні 2009 р., будучи на посаді оперуповноваженого відділу організації оперативних заходів по скороченню податкового боргу ГВ податкової міліції Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції, пройшов атестування, тому не підлягав повторному атестуванню 26 серпня 2009 року. Крім того, стверджує, що відповідачем по справі грубо порушено вимоги ст.47 КЗпП України і по даний час йому не видано належно оформлену трудову книжку.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2009 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою її оскаржив ОСОБА_1 до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просив скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги.

В своїй апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при винесенні постанови не взято до уваги, що проведене атестування 25 серпня 2009 року порушує п. 4.10 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ, яка затверджена Наказом МВС України від 22 березня 2005 року № 181, оскільки у п.1.4 Інструкції передбачені підстави для проведення позачергової атестації, а саме: призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду і звільнення з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення проводиться по закінченню року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках (зокрема при скорочені штатів чи реорганізації органів внутрішніх справ України) незалежно від цього строку. Воно проведене в межах строку в один рік після атестування у середині травня 2009 року, а тому є безпідставним та незаконним. Вказує на те, що таких підстав у його випадку немає, а виняткові випадки не мають місця. В переліку підстав для проведення позачергового атестування відсутні положення щодо службового розслідування, отже, таке не є підставою для проведення позачергового атестування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 з 02.07.2007 року проходив службу в органах податкової міліції ДПА в Тернопільській області згідно наказу № 184 - о від 02.07.2007 року про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого оперативного відділення відділу податкової міліції.

Наказом ДПА в Тернопільській області від 27.05.2009року № 102-О позивача ОСОБА_2 призначено на посаду оперуповноваженого відділення боротьби з незаконним обігом підакцизних товарів оперативного відділу головного відділу податкової міліції Тернопільської ОДПІ, увільнивши його з посади оперуповноваженого відділу організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу головного відділу податкової міліції Тернопільської ОДПІ.

Наказом ДПА в Тернопільській області від 27.07.2009р. № 163 «Щодо проведення службового розслідування» призначено службове розслідування стосовно працівників ГВПМ Тернопільської ОДПІ, в тому числі щодо ОСОБА_1 Службове розслідування було призначено у звязку із неналежним виконанням службових обовязків працівниками ГВПМ Тернопільської ОДПІ, яке полягає у погіршенні стану оперативно-запобіжних заходів із скорочення податкового боргу, не вжиття заходів щодо підвищення ефективності протидії незаконному обігу підакцизних товарів, не проведені оперативно-розшукових заходів, спрямованих на упередження злочинів у сфері оподаткування.

Згідно наказу від 12 серпня 2009 року ДПА в Тернопільській області № 181 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за порушення дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні службових обовязків в ході здійснення оперативно - розшукової діяльності на підставі ст.25 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509 -XII від 04.12.1990 р, ст.ст. 2, 5, п. 8 ст. 12 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, було вирішено питання щодо необхідності звільнення з органів податкової міліції позивача ОСОБА_1.

Розпорядженням ДПА в Тернопільській області від 20.08.2009р. № 125-р «Про проведення атестування співробітників підрозділів податкової міліції області» призначено позачергове атестування співробітників головного відділу податкової міліції Тернопільської ОДПІ, в тому числі позивача ОСОБА_1 на 25.08.2009р..

Вказане атестування було проведено 26 серпня 2009 року атестаційною комісією за період з 09 травня 2009 року по 20 серпня 2009 року за результатами проведення якого комісія дійшла висновку, що позивач займаній посаді не відповідає, в силу чого підлягає звільненню з органів податкової міліції.

Виносячи дане рішення, судом першої інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_1 був особисто присутній на засіданні атестаційної комісії, з висновком атестації ознайомлений 26.08.2009 року, результати атестаційної комісії не оскаржував у відповідні строки.

Згідно наказу ДПА в Тернопільській області від 16 вересня 2009 року № 196-о позивача було звільнено з посади та органів податкової міліції за пунктом 64 підпункту «д» положення «Про проходження служби рядовими і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (через службову невідповідність) 16 вересня 2009року.

Також судом першої інстанції було встановлено і те, що відповідач по справі 16 вересня 2009 року в кабінеті № 905 намагався ознайомити позивача із наказом про звільнення та вручити йому трудову книжку, однак останній в категоричній формі відмовився, як знайомитись із наказом, так і отримати трудову книжку, про що розписатись, про що 2009 року службовими особами ОДПА було складено акт відмови позивача від ознайомлення з наказом про його звільнення та отримання трудової книжки.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 15 ч.1 ст.3 КАС України вказує на те, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова служба) дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Таким чином, будь-яка державна служба є публічною службою.

Відносини публічної служби є предметом конституційного та адміністративного права. Підстави виникнення, проходження, припинення служби визначені законодавством, а не трудовою угодою, і тому спори за участю публічних службовців повинні розглядатися за нормами спеціальних законів.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів податкової міліції, їх права і обовязки визначені «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української PCP», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів PCP від 29 липня 1991 року №114(надалі Положення №114).

Вказане вбачається з огляду на ст.24 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» зі змінами та доповненнями №83/98-ВР від 05.02.1998 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» №1716 від 30.10.1998 року, згідно яких особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для начальницького складу органів внутрішніх справ.

Також судом першої інстанції вірно було взято до уваги і те, що Розділом V Положення №114, який регулює порядок проведення атестації осіб рядового і начальницького складу, зокрема п. 48 передбачено, що атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку.

Положення про атестаційну комісію із роботи з кадрами податкової міліції ДПА в Тернопільській області затверджено наказом ДПА в Тернопільській області від 29.08.2008р. №310. Згідно п.3 даного Положення атестування проводиться на кожній із займаних посад - через 4 роки; при призначенні на вищу посаду; при переміщенні на нижчу посаду і звільненні з податкової міліції, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку Пунктом 11 даного положення, передбачено, що у разі незгоди з висновком атестаційної комісії зацікавлена особа, щодо якої прийнято рішення, має право протягом 10 днів з часу оголошення рішення подати мотивований рапорт прямого начальника, який зобовязаний прийняти по ньому рішення у порядку і терміни відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пп. «д» п.64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через службову невідповідність.

На підставі наведеного і як це видно із матеріалів справи, суд першої інстанції вірно врахував той факт, що за результатами атестації, яка мала місце 05.05.2009 року і була проведена за період роботи з травня 2008 року по квітень 2009 року на попередній посаді, позивача визнано таким що відповідає займаній посаді, однак в тексті атестації зазначено як недолік, недостатню роботу позивача по виявленню злочинів, скоєних службовими особами підприємств спиртової галузі. Також було враховано і те, що незадовільний стан роботи підрозділу, де працював позивач була предметом обговорення на оперативних нарадах працівників головного відділу податкової міліції ТОДПІ, на яких, як випливає з пояснень позивача, він був присутній особисто.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, 196 ч.4, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2009 року у справі №2-а-3002/09 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, до касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Богаченко С.І.

Судді Багрій В.М. , Заверуха О.Б.

< Текст >