Справа № 2а-421/10
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 р. Справа № 20131/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Попка Я.С.

Суддів Онишкевича Т.В. , Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання Куземський В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2010 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, старшого дільничного інспектора міліції Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними. визнання незаконними протоколів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, старшого дільничного інспектора міліції Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_2 про визнання дій дільничного інспектора Тріля Р.Я. неправомірними щодо адміністративного затримання позивача в період з 18.11.2009 року по 19.11.2009 року та визнання незаконними протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 027247 від 18.11.2009 року. Позивач також просить закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2010 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. Предявлені в позовній заяві вимоги будуть предметом розгляду в суді справи про адміністративне правопорушення, яка буде проводитися за нормами КУпАП.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржила її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Галицького

___________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. суддя Курилець А.Р. ряд. ст. зв. № 8 суддя-доповідач ОСОБА_3 справа № 2а-421/10/1304 справа № 20131/10/9104.doс

районного суду м. Львова від 3 лютого 2010 року та ухвалити нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що предметом спору в даній справі є незаконні дії субєкта владних повноважень, зокрема протиправне затримання та оформлення незаконних протоколів про адміністративне затримання та адміністративне правопорушення. Зазначений правовий спір містить ознаки публічно-правового, у звязку з чим справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 3 КАС України, адміністративне судочинство діяльність адміністративних судів щодо розгляду та вирішення адміністративних справ в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом спору в адміністративній юрисдикції є публічно-правові відносини. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності прийнятих або вчинених рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень. Такі справи розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що скарга на неправомірні дії дільничного інспектора Тріля Р.Я. по затриманню позивача ОСОБА_1 та складанні протоколів про адміністративне затримання та адміністративне правопорушення являють собою процесуальні дії по оформленню вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП і оцінка їх законності буде надана судом при вирішенні питання про можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що даний правовий спір не містить ознак публічно-правового спору, в звязку з чим дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а за таких обставин суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням норм процесуального права, в зв'язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі без змін.

Згідно п. 1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ст. 199, ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2010 року про відмову у відкритті провадження у справі №2а-421/10 за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, старшого дільничного інспектора міліції Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними. визнання незаконними протоколів без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Попко Я.С.

Судді Онишкевич Т.В. , Сапіга В.П.

Ухвала виготовлена та підписана у повному обсязі 25.06.2010 року.