Справа № 2а-4550/09
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2010-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-4550/09

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Сапіги В.П.

Суддів Попка Я.С. , Яворського І.О.

при секретарі судового засідання Стецків І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора м. Ужгорода на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2009 року у справі за позовом прокурора м. Ужгорода до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор м. Ужгорода звернувся в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітета Ужгородської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.12.2005 року за №397 " Про технічні регламенти видачі документів дозвільного характеру" та від 8.07.2009 року " Про зміни до рішень виконкому". В обгрунтування заявлених вимог прокурор вказує на те, що поданий ним протест про скасування рішення від 28.12.2005 року за №397 " Про технічні регламенти видачі документів дозвільного характеру" відповідачем безпідставно відхилений, в той же час оскаржуване рішення в частині затвердження технічного регламенту видачі дозволу на розміщення об"єкта торгівлі та сфери послуг є незаконним і суперечить вимогам Закону України " Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", яким не передбачено надання органами місцевого самоврядування дозволу на розміщення об"єктів торгівлі та сфери послуг.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23 вересня 2009 року відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржене рішення, яким затверджено технічні регламенти видачі документів дозвільного характеру, відповідачем прийнято 28.12.2005 року, тобто до набрання чинності ч.1 ст.4 Закону України " Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а тому на момент прийняття оскаржуваного рішення таке не протирічило чинному законодавству, яким органи місцевого самоврядування були віднесені до дозвільних органів, які уповноважені видавати документи дозвільного характеру.

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, зокрема не вірно послався на вимоги ст.4 Закону України " Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», оскільки за прикінцевими положеннями вказаного Закону, органом місцевого самоврядування протягом шести місяців з дня набрання чинності змін до відповідних законів зобов»язані привести свої нормативно-правові акти у відповідність із вимогами цього Закону та відповідних законів. Тому апелянт вважає, що постанову суду необхідно скасувати та постановити нову за якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи щодо того, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.12.2005 року №397 затверджено технічні регламенти видачі документів дозвільного характеру на розміщення об"єктів торгівлі та сфери послуг.

Зміни в це рішення з посиланням на Закон України " Про благоустрій населених пунктів", відповідачем внесені рішенням за №184 від 8.07.2009 року " Про зміни до рішень виконкому".

Абзац 2 ч. 1 ст. 4 Закону України " Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" вказано, що виключно законами, які регулюють відносини, пов"язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється необхідність одержання документа дозвільного характеру.

Закон України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" набув чинності 5 жовтня 2006 року.

Оскаржене рішення прийнято до набрання чинності ч.І ст.4 Закону України " Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а тому на момент прийняття оскарженого рішення таке не протирічило чинному законодавству, яким органи місцевого самоврядування були віднесені до дозвільних органів, які уповноважені видавати документи дозвільного характеру.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції, що з прийняттям Закону України" Про благоустрій населених пунктів", який набрав чинності з 1.01.2006 року, до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено питання надання дозволів на розміщення на території об"єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, а тому оскаржувані рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради, є законними.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення суду по даній справі постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п.1ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1ч.1 ст.205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора м. Ужгорода – залишити без задоволення; постанову Ужгородського міськрайонного суду від 23 вересня 2009 року у справі №2а-4550/09– залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Сапіга В.П.

Судді Попко Я.С. , Яворський І.О.

Ухвалу виготовлено 17.05.2010р.