Справа № 808/6489/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 808/6489/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Литейщик до Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Литейщик звернулось до суду з позовом до Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.07.2014 № форма - В1, яким TOB „Литейщик зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 24150 грн., в тому числі за штрафною (фінансовою) санкцією - 4830,00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року10 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.07.2014 №, форма - В1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування TOB „Литейщик з податку на додану вартість у розмірі 24150,00 грн., в тому числі за штрафною (фінансовою) санкцією - 4830,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність реальності здійснення господарської операції з придбання ТОВ „Литейщик у червні 2013 року у ТОВ „Таврійська ливарна компанія „Талко дробометної установки та правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги позивач вказує на безпідставність її доводів та просить залишити без змін постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Приморською ОДПІ проведено документальну позапланову

виїзну перевірку з питань достовірності суми бюджетного відшкодування питань достовірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за березень 2014 року, яке виникло за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у лютому 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки №183/08-17-22/2403942 від 25.06.2014 відповідно до висновків якого, встановлено порушення:

пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, завищено суму податкового кредиту за лютий 2014 року на суму 19320 грн., що призвело до завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту лютого 2014 року на суму 19320 грн.;

підпункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України завищено відємне значення за лютий 2014 року та заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2014 року на суму 19320 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення форми - В1 від 14.07.2014 №, яким ТОВ „Литейщик зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 24150,00 грн., в тому числі за основним платежем 19320грн., за штрафною (фінансовою) санкцією - 4830,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, скарга позивача залишена без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Судом встановлено, що TOB „Литейщик включено до податкового кредиту за лютий 2014 року 19320грн. податку на додану вартість по операції з придбання у червні 2013 року дробометної установки барабанного типу моделі QDS3110 (серійний номер 15А/02//2013) у ТОВ „Таврійська ливарна компанія „Талко по податковій накладній №2 від 04.06.2013.

Відповідно до інформації АС „Митниця придбана ТОВ „Таврійська ливарна компанія „Талко згідно ВМД від 17.05.2013 №904877 у постачальника „ Qingdao Disa Machinery Company (Китай) дробометна установка барабанного типу моделі QDS3110В2 з ЗІПом (серійний номер 15А/02//2013), застосовується для очищення невеликих металевих заготовок (виливки, пресовані деталі, шестерні, пружини).

Відповідно до пункту 1.2. статуту ТОВ „ТЛК „Талко (продавця товару) засновниками та учасниками Товариства є фізичні особи- громадяни України ОСОБА_1, якому належить 40,66% фонду (також засновник TOB „Литейщик та володіє тут 18,67% фонду), ОСОБА_2, якому належить 9,34% фонду (також засновник TOB „Литейщик та володіє тут 81,33% фонду) та саме TOB „Литейщик, якому належить 50% фонду.

Директор TOB „Литейщик є ОСОБА_2, який на ТОВ „ТЛК „Талко займає посаду заступника генерального директора.

Також встановлено, що TOB „Литейщик передано належне йому майно (будинки та споруди, машини та обладнання,транспортні засоби, інструменти прилади та інвентар, інші основні засоби) згідно договорів оренди № А-01/07 від 01.07.2006, № А -02/07 від 01.07.2006 та додатку № 1 від 04.01.2011до нього, №А-03/07 від 01.07.2006 та додатку № 1 від 04.01.2011 до нього, № А-01/07 від 01.07.2006 та додатку №1 від 04.01.2011, № 2 від 01.08.2011, № 3 від 01.04.2013 до нього, № 0109 від 01.09.2013 та додаткової угоди № 1 від 01.01.2014 до нього, в оренду TOB „Таврійська ливарна компанія „Талко, для здійснення останнім виробничої діяльності.

Відповідно до підпункту14.1.159 статті 159 ПК України, пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють. При визнанні осіб пов'язаними враховується вплив, який може здійснюватися через володіння однією особою корпоративними правами інших осіб відповідно до укладених між ними договорів або за наявності іншої можливості однієї особи впливати на рішення, що приймаються іншими особами. При цьому такий вплив враховується незалежно від того, чи здійснюється він особою безпосередньо і самостійно або спільно з пов'язаними особами, що визнаються такими відповідно до цього підпункту.

Таким чином, в розумінні наведеної норми права TOB „ТЛК „Талко та TOB „Литейщик є повязаними особами, а їх відносини впливають на умови та економічні результати їх діяльності, що також впливає на оподаткування їх господарської діяльності.

Відповідно до наданих TOB „Литейщик документів дробометну установку серійний номер 15А/02/2013, яка застосовується для очищення невеликих металевих заготовок, таких як виливки поковки, пресовані деталі, шестерні, пружини, придбала в травні 2013 року (згідно ВМД від 17.05.2013 № 904877 (Запорізька митниця), від 24.05.2013 № 1083 (м/п „Мелітополь, код товару НОМЕР_1, постачальник Qingdao Lisa Machinery Company» LTD (Китай), фактурна вартість 67764,65 грн., статистична вартість 94,67 тис. грн., вага - 3360 кг) TOB „ТЛК „Талко.

04 червня 2013 року ТОВ „ТЛК „Талко продано дробометну установку серійний номер 15АХ02Х2013ТОВ „Литейщик , відповідно складено видаткову накладну № ЗР-0406135 та податкову накладну від 04.06.2013 № 2 на суму 115920 грн.

Того ж дня - 04 червня 2013 TOB „ТЛК „Талко продано вказану дробометну установку ТОВ „Литейщик, а 01.09.2013 між тими ж сторонами укладено новий договір оренди № 0109 відповідно до якого TOB „Литейщик („Орендодавець) та TOB „ТЛК „Талко („Орендатор) передає у строкове користування з 01.09.2013 до 31.08.2014 будинки та споруди; машини та обладнання, транспортні засоби, інструменти, прилади та інвентар, інші основні засоби, малоцінні необоротні активи на суму 2 739 492,77 грн. За користування зазначеним майном TOB „ТЛК „Талко щомісячно сплачує орендну плату у розмірі 80602,79грн.

Отже,TOB „ТЛК „Талко не користувалось дробометною установкою, одразу продавши її ТOB „Литейщик, який в свою чергу її передав в оренду TOB „ТЛК „Талко.

Вказані обставини підтверджені також представником позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, зокрема, придбання або виготовлення товарів (у томі числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема, у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обовязкові реквізити.

Пунктом 201.6 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Згідно до підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 159 ПК України до повязаних осіб відносяться юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з наведених нижче ознак: юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким платником податку.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За правилами пунктів 200.2, 200.3 цієї ж статті Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту „а пункту 200.4 статті 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Відповідно до статті 3 Господарського Кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 42 цього кодексу визначено, що підприємництво це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Позивачем під час розгляду справи взагалі не обґрунтовано наявність розумних економічних або інших причин - ділової мети, при здійснення вказаної господарської операції.

Доводи позивача зводяться лише до того, що підприємство на власний розсуд веде свою господарську діяльність.

Судом першої інстанції вказаним обставинам та доводам податкового органу не було надано оцінки.

Враховуючи встановлені обставини у справи в їх сукупності та норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку доведеність порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, підпункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України та правомірність прийнятого податковим органом податкового повідомлення рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.3ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі №808/6489/14 скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Литейщик до Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров