Справа № 819/1707/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1707/13-a

25 липня 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Хоростківському О.Я.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, визнання нечинними наказів про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (надалі відповідач) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, визнання нечинними наказів про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 травня 2013 року відповідачем було винесено наказ №457 «Про порушення службової дисципліни, допущені працівниками ВКМСД УМВС в області та покарання винних», яким, окрім іншого, старшого оперуповноваженого в ОСОБА_3 УМВС України в Тернопільській області майора міліції ОСОБА_1 звільнено з ОВС за п.64 «є» Положення про проходження служби. На підставі вищезазначеного наказу та Висновку службового розслідування за зверненням гр. ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій з боку окремих працівників ВКМСД УМВС України в Тернопільській області від 08.05.2013 року відповідачем винесено наказ №116 о/с від 30 травня 2013 року «По особовому складу», яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Позивач стверджує, що на момент винесення наказів №457 від 15.05.2013 року та №116 о/с від 30.05.2013 року він був тимчасово непрацездатним, а тому дані накази винесено з порушенням ст.18 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Відтак, вищезазначені накази позивач вважає неправомірними, а тому просить визнати дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області протиправними та визнати нечинними вищезазначені накази №457 від 15.05.2013 року та №116 о/с від 30.05.2013 року, а також, зобовязати відповідача поновити його на посаді старшого оперуповноваженого в ОСОБА_3 УМВС України в Тернопільській області та стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області на його користь заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу з 31.05.2013 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив задовольнити позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення, та пояснила, що накази №457 від 15.05.2013 року та №116 о/с від 30.05.2013 року є цілком правомірними та не підлягають до скасування, оскільки за зверненням гр. ОСОБА_4 із скаргою щодо можливих неправомірних дій з боку окремих працівників ВКМСД УМВС України в Тернопільській області керівництвом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області було призначено службове розслідування, за результатами якого 08.05.2013 року затверджено відповідні висновки. В ході проведення розслідування було встановлено, що майор міліції ОСОБА_1 допустив порушення службової дисципліни та вимог наказів МВС України від 22.02.2012 року №155 і від 22.02.2001 року №185, Законів України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» і «Про міліцію», а також, вимог ст.254 КУпАП, чим підірвав авторитет органів внутрішніх справ та довіру громадян. Також в ході службового розслідування встановлено, що 08.04.2013 року прокуратурою міста Тернополя до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження №0000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст.368 КК України, відповідно до якого майор міліції ОСОБА_1 вимагав та отримав грошові кошти в сумі 500 грн. від продавця, що здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування та підакцизними товарами за не притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.156 КУпАП. Крім цього, в період винесення вищезазначених наказів №457 від 15.05.2013 року та №116 о/с від 30.05.2013 року позивачем не було надано належних доказів щодо підтвердження своєї непрацездатності, а ті що були ним подані вже після звільнення викликають підозру, щодо своєї достовірності. У звязку з викладеним, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні учасників процесу, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Регулювання правового становища осіб, які працюють в органах внутрішніх справ здійснюється відповідно до Закону України «Про міліцію», «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ».

Судом встановлено, що 15.05.2013 року начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області винесено наказ №457 «Про порушення службової дисципліни, допущені працівниками ВКМСД УМВС в області та покарання винних» (а.с.8-11), яким ОСОБА_1 звільнити з ОВС за п.64 «Є» Положення про проходження служби .

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №116 о/с від 30 травня 2013 року (а.с.12) старшого оперуповноваженого в ОСОБА_3 УМВС України в Тернопільській області майора міліції ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Підставою для звільнення у вищезазначеному наказі вказано Висновок службового розслідування за зверненням гр. ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій з боку окремих працівників ВКМСД УМВС України в Тернопільській області від 08.05.2013 року (а.с.13-18) та Наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №457 від 15.05.2013 року «Про порушення службової дисципліни, допущені працівниками ВКМСД УМВС в області та покарання винних» (а.с.8-11).

Як вбачається з вищезазначеного висновку від 08.05.2013 року - в ході проведення службового розслідування, співробітники МВС України, що його проводили, дійшли до переконання, окрім іншого, що старшого оперуповноваженого в ОСОБА_3 УМВС України в Тернопільській області майора міліції ОСОБА_1 слід звільнити з органів внутрішніх справ за п.64 «є» Положення про проходження служби за порушення вимог наказів МВС України від 22.02.2012 року №155, від 22.02.2001 року №185, Законів України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» і «Про міліцію», а також, вимог ст.254 КУпАП, що проявилось у недотриманні норм професійної та службової етики співробітника ОВС, допущенні порушень під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Крім цього, 08.04.2013 року прокуратурою міста Тернополя до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження №0000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст.368 КК України, відповідно до якого 27.03.2013 року в період з 17 год. 30 хв. до 18 год. 20 хв. старший оперуповноважений в ОСОБА_3 УМВС України в Тернопільській області майор міліції ОСОБА_1 вимагав та отримав грошові кошти в сумі 500 грн. від продавця, що здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування та підакцизними товарами у ПП ОСОБА_5, за не притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.156 КУпАП, згідно витягу з кримінального провадження №0000051 (а.с.55).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС від 24.05.2013 року (а.с.26), виданої Львівською обласною клінічною лікарнею, ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 26.04.2013 року по 24.05.2013 року. Крім цього, згідно довідки Міської комунальної лікарні №3 міста Тернополя від 31.05.2013 року (а.с.27) ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 27.05.2013 року по 01.06.2013 року.

Як встановлено абз.1. ст.1 та ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року №3460-IV (далі Закон №3460) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до абз.1. ст.5. Закону №3460 за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Закону №3460 передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно абз.1, 10 ст.14 Закону №3460 з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як передбачено ст.18. Закону №3460 - дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Особи, з вини яких накладені дисциплінарні стягнення не виконані без поважних причин, несуть відповідальність за цим Статутом. У разі подання скарги виконання накладеного дисциплінарного стягнення не припиняється. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу. Особа рядового або начальницького складу вважається такою, яка не має дисциплінарного стягнення, якщо її заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення, нагороджено державною нагородою чи відзнакою Президента України або минув рік з дня накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.64. «є» Постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29 липня 1991 року №114 із змінами та доповненнями (далі Положення про проходження служби) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно п.66 Положення про проходження служби - особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Як встановлено пп.«а» п.62 Положення про проходження служби - звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що неприпустимим є звільнення позивача з ОВС в період його тимчасової непрацездатності, а тому дату звільнення позивача слід перенести, у звязку з перебуванням останнього на амбулаторному лікуванні з 27.05.2013 року по 01.06.2013 року та вважати позивача звільненим з ОВС з 02.06.2013 року. Підстав для задоволення решти позовних вимог судом не знайдено.

Керуючись, ст.ст. 2, 69, 70, 71, 77, 122, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Перенести дату звільнення ОСОБА_1 з 30 травня 2013 року на 02 червня 2013 року та вважати звільненим ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у Запас Збройних сил за п.64 «Є» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» з 02 червня 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлений 29.07.2013 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.