Справа № 807/1233/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р. Справа № 876/8107/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 807/1233/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати неправомірними дії ДФС України стосовно вчасного невидання наказу про прирівняння його грошового заробітку у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України;

- зобовязати ДФС України видати наказ, яким прирівняти його грошове забезпечення в розмірі 10 246,42 грн, згідно довідки про грошове забезпечення № 52 від 07.04.2010 р. до аналогічної офіцерської посади податкової міліції ДФС України, як цього вимагає частина десята статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області провести виплату пенсійного забезпечення з березня 2015 року в повному обсязі, відповідно до Закону, із грошового заробітку за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням на пенсію 15 лютого 2010 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та при неповному зясуванні всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що в провадженні Львівського апеляційного адміністративного суду та Ужгородського міськрайонного суду, як адміністративного суду, перебувають адміністративні справи про той самий предмет і з тих самих підстав між тими самими сторонами.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним і помилковим.

Так, у провадженні Львівського апеляційного адміністративного суду перебуває справа за № 876/7071/15 (807/769/15), у якій ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державної фіскальної служби України та просив визнати неправомірними дії ДФС України стосовно вчасного невидання наказу про прирівняння його грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в ДФС України та винести судове рішення, яким зобовязати ДФС України видати наказ, яким прирівняти його грошове забезпечення в розмірі 10 246,42 грн, згідно довідки про грошове забезпечення № 52 від 07.04.2010 р. до аналогічної офіцерської посади в ДФС України, як цього вимагає частина десята статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

На час постановлення оспорюваної ухвали в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала адміністративна справа № 308/4100/15-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області стосовно зменшення розміру виплати його пенсійного забезпечення неправомірними та зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області в повному обсязі проводити виплату пенсійного забезпечення виходячи із розмірів (за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням на пенсію 15 лютого 2010 року та офіційним повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області за № 6517/13 від 02 серпня 2010 року).

Із наведеного видно, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, покликався саме на наявність цих адміністративних справ, які в сукупності мають спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, аналізуючи положення пункта 3 частини першої статті 155 КАС України, колегія суддів вважає, що безпосередньою умовою залишення позовної заяви без розгляду є наявність у провадженні цього або іншого адміністративного суду адміністративної справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тобто перелічені критерії повинні співпадати повністю в двох адміністративних справах, а не в трьох в сукупності. А тому відсутність будь-якого з перелічених критеріїв (спір між різними сторонами, не про той самий предмет, не з тих самих підстав) виключає можливість залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, враховуючи, те що в адміністративній справі за № 807/1233/15 та адміністративними справами за №№ 308/4100/15-а та 876/7071/15 (807/769/15) сторони та предмет спору не є тими самими, покликання суду першої інстанції на те, що в цих справах заявлено аналогічні позови, між тими самими сторонами і про той самий предмет та з тих самих підстав, як на підставу залишення позовної заяви без розгляду, є помилковими.

Тому колегія суддів дійшла висновку про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду у цій справі.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 199 та пунктом 4 частини першої статті 204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції має право скасувати її і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, а відтак ухвалу необхідно скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 807/1233/15 скасувати, а дану справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_3

Ухвалу складено в повному обсязі 26 жовтня 2015 року.