Справа № 764/6554/13-а (2а/764/229/13)
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року м. Київ К/800/63545/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,
суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Севастополі щодо нездійснення перерахунку його пенсії у зв`язку із введенням з 24 жовтня 2012 року щомісячної додаткової грошової винагороди для військовослужбовців, які займають посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та у військових частинах Збройних Сил за переліком, згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» від 22 вересня 2010 року № 889 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі постанова № 889);
зобов`язати відповідача здійснити з 1 листопада 2012 року перерахунок його пенсії, обчисливши її розмір з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою № 889 у розмірі, встановленому пунктами 2.2, 2.3 наказом Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди» від 15 листопада 2010 року № 595 (далі наказ № 595);
зобов`язати відповідача в місячний строк надати звіт про виконання рішення суду в цій справі у порядку, передбаченому статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постановою Ленінського районного суду м. Севастополя від 26 вересня 2013 року позов задоволено.
Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2010 року № 115 майора ОСОБА_1 , начальника зв`язку і радіотехнічного забезпечення штабу, було виключено зі списків частини і всіх видів військового забезпечення та направлено на військовий облік до Севастопольського ОМВК АР Крим.
24 червня 2010 року позивачу було призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262- ХІІ).
9 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав на час звільнення, а саме введення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою № 889.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі від 11 червня 2013 року № 218-Б позивачу було роз`яснено про неможливість здійснення зазначеного перерахунку у зв`язку з тим, що статтею 43 Закону № 2262-ХІІ не визначено щомісячної додаткової грошової винагороди.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262- ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 року № 1294 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 1 постанови № 889 з 1 жовтня 2010 року військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, установлено щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, який не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Наказом № 595 Міністр оборони України затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Підпунктом 2.2. пункту 2 цієї Інструкції (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено розмір винагороди військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу у військових частинах, установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), на підприємствах і в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище (крім військовослужбовців льотного складу Військово-Морських Сил), - до 20 відсотків місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям, які виконували в минулому місяці польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів, - до 100 відсотків місячного грошового забезпечення.
У пункті 5 Інструкції визначено, що винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Підставою для видання наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) про виплату винагороди військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу в установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), на підприємствах і в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище, є витяги з журналів хронометражу польотів або копії польотних листів про здійснення польотів за планами бойової (навчально-льотної) підготовки, а також витяги з льотної книжки військовослужбовця.
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена наказом № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з частиною третьою статті 63 Закону 2262-XII.
Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року (справа № 21-368а13) та від 15 липня 2014 року (справа № 21-234а14), які відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для всіх судів України.
Отже, висновок апеляційного суду про правомірність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі в перерахунку пенсії ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.