Справа № 2а-137/1718/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" жовтня 2011 р. Справа № 2а-137/1718/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "23" лютого 2011 р. у справі № 2а-137/1718/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним нездійснення перерахунку та виплати управлінням Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області ОСОБА_2 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за періоди з 12.11.2010 року по час розгляду справи в суді.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії ОСОБА_2 за період з 12 листопада 2010 року по 1 березня 2011 року , виходячи з шести розмірів мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_2 за період з 12 листопада 2010 року по 1 березня 2011 року , виходячи з 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач і відповідач звернулися до суду з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Крім того, суд першої інстанції не врахував те, що основна та додаткова пенсії виплачуються в розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України.

Вважаючи, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати судове рішення в частині періоду задоволення його позовних вимог, а саме здійснити перерахунок та виплатити основну та додаткову пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за періоди з 01.01.2006 року по.28.04.2009 року та з 12.11.2010 року без зазначення кінцевого періоду порушеного права позивача. В апеляційній скарзі, позивач зазначає, що основна та додаткова пенсії здійснюються на постійній основі і не можуть бути призначені на певний період часу. В даному випадку визначається лише дата, з якої позивач має право на отримання вказаних пенсій.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає до часткового задоволення, а скаргу відповідача слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як встановлено судом першої інстанцій позивач є інвалідом 3 групи і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію за інвалідністю на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 50 цього ж Закону.

Відповідно до частини 4 статті 54 вищезазначеного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам 3-ї групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Розрахунок основної та додаткової пенсій позивачу здійснювався виходячи із розмірів, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1, від 28.05.2008р. № 530 та від 16.07.2008р. № 654, а тому суд обґрунтовано визнав дії управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області протиправними в частині відмови позивачу перерахувати пенсію відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта щодо правомірності дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Порядок обчислення пенсій за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Вказана Постанова є чинною та її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", всупереч положень статей 50, 54 вищезазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України установлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено вимоги позивача.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, колегія суддів приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить здійснити перерахунок та виплатити основну та додаткову пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за періоди з 01.01.2006 року по 28.04.2009 року та з 12.11.2010 року без зазначення кінцевого періоду порушеного права позивача.

Однак, ухвалою суду першої інстанції від 23.02.2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01.01.2004 року по 12.11.2010 року залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням процесуального строку для звернення до суду. Відповідно до ч. 2 ст.99 КАС України для звернення з позовом до суду за захистом прав та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

Однак, задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково зазначив кінцевий термін виплати позивачу основної та додаткової пенсій, а саме до 01 березня 2011 року. Так із довідки МСЕК вбачається , що позивачу встановлена третя група інвалідності, а тому колегія суддів прийшла до висновку, що в даному випадку відповідача необхідно зобов"язати провести перерахунок та виплатити позивачу державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю починаючи з 12.11.2010року до зміни статусу позивача або ж до змін у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Враховуючи викладене, постанова суду в частині зазначення кінцевого терміну порушених прав позивача, а саме з 12.11.2010р. по 01.03.2011р., підлягає зміні з прийняттям в цій частині нової постанови про зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок та виплачувати основну та додаткову пенсії починаючи з 12.11.2010р. до зміни статусу позивача або ж до змін у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 23.02.2011 року у частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити за період з 12.11.2010 року по 01.03.2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної та додаткової пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, змінити, зазначивши кінцеву дату періоду для перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії - "до зміни статусу позивача або ж до змін у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, з урахуванням фактично здійснених виплат."

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,34500

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500