Справа № 2а-18728/09/0370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 р. Справа № 71411/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Обрізка І.М., Сапіги В.П.

в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції, Головного управління державного казначейства України у Волинській області про стягнення заборгованості по бюджетному відшкодуванню,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, приватний підприємець ОСОБА_1 в серпні 2009 року звернувся з позовом в суд до Луцької обєднаної державної податкової інспекції та просив стягнути з Державного бюджету 43 912 грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за травень 2008 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що згідно декларації з податку на додану вартість за травень 2008 року ним до бюджетного відшкодування заявлено суму 51 080 грн. Вказану суму підтверджено актом перевірки № 616/17-235/НОМЕР_1 від 19 серпня 2008 року. Станом на день подання позову позивачу надано частину суми бюджетного відшкодування у розмірі 7 168, 00 грн. Залишок суми бюджетного відшкодування у розмірі 43 912, 00 грн. не надано. Позивач також вказує, що відповідачами порушено встановлений ч.1 та ч.2 п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» строк для проведення перевірки та надання висновку і в свою чергу бюджетного відшкодування. Позивач також посилається на те, що закон не ставить у залежність відшкодування відємного значення сум податку на додану вартість від результатів проведення зустрічних перевірок контрагентів платника податку на додану вартість.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року в справі №2а-18728/09/0370 адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року в справі № 2а-18728/09/0370 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що право на бюджетне відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобовязання по сплаті податку на додану вартість. Зазначає також, що факт надмірної сплати можна підтвердити лише при проведенні зустрічних перевірок контрагентів платника податків. Посилається на те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку тому, що Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією подано запити про проведення зустрічних перевірок контрагентів приватного підприємця ОСОБА_1 на що частина контрагентів надали інформацію про господарські операції з позивачем та сплату податку на додану вартість, а по частині контрагентів відповіді не надійшло.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, що в травні 2008 року позивачем до Луцької обєднаної державної податкової інспекції подано декларацію з податку на додану вартість в якій відображено суму податку належного до відшкодування в розмірі 51080 грн.

Станом на день подання позову позивачу надано частину суми бюджетного відшкодування у розмірі 7 168, 00 грн. Таким чином залишок невідшкодованої суми по податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2008 року становить 43 912 грн.

З метою зясування достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією проведено перевірку за результатами якої складено Акт № 616/17-235/НОМЕР_1 від 19 серпня 2008 року. Відповідно до акту, бюджетному відшкодуванню підлягає частина відємного значення, яка фактично сплачена отримувачем товарів у попередньому звітному податковому періоді постачальникам таких товарів в сумі 51080 грн. При перевірці показників податкової декларації з податку на додану вартість Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією порушень не встановлено.

Відповідно до п. 1.8 ст. Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п.п 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Як вбачається з приписів п.п 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п.п. 7.7.4. п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Підпунктом 7.7.5. згаданої вище статті Закону встановлено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи податковим органом з метою зясування достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість було проведено перевірку за результатами якої складено Акт № 616/17-235/НОМЕР_1 від 19 серпня 2008 року. Згідно висновку згаданого акту бюджетному відшкодуванню підлягає частина відємного значення, яка фактично сплачена отримувачем товарів у попередньому звітному податковому періоді постачальникам таких товарів в сумі 51080 грн. При перевірці показників податкової декларації з податку на додану вартість Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією порушень не встановлено.

У відповідності з п.п. 7.7.6. п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Таким чином вказаним вище Законом чітко визначено, що протягом 5 днів з моменту перевірки у разі не встановлення порушень, податковий орган зобовязаний надати державному казначейству висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. При цьому закон не надає можливості продовжувати вказаний пятиденний строк, а також не ставить в залежність бюджетне відшкодування від результатів зустрічних перевірок контрагентів платника податку на додану вартість.

Колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта на наказ ДПА України від 12 листопада 2002 року № 538 «Щодо здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість» з приводу того, що відшкодуванню з бюджету підлягає сума податку на додану вартість по якій наступив термін відшкодування, виходячи з результатів завершених документальних перевірок, включаючи стовідсоткове проведення зустрічних перевірок по ланцюгу поставок товарів (робіт, послуг) до виробника (імпортера), оскільки вказаний наказ є підзаконним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про податок на додану вартість», який має вищу юридичну силу не ставить у залежність відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість від результатів проведення зустрічних перевірок по ланцюгу поставок товарів (робіт, послуг).

Судом вірно встановлено те, що позивачем строк на оскарження дій субєкта владних повноважень не пропущено на чому наполягав відповідач, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався після закінчення пятиденного терміну визначеного законом для видачі податковим органом після проведення перевірки, яка закінчилась 19 серпня 2008 року, висновку відповідному органу державного казначейства із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, що зроблено не було. Позивач ж звернувся до суду з позовною заявою 17 серпня 2009 року, що свідчить реєстраційний штамп суду. Таким чином річний строк звернення до суду визначений ст. 99 КАС України (на момент виникнення спірних правовідносин) позивачем не пропущено.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку при вирішенні даної справи, а тому постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року в справі №2а-18728/09/0370 слід залишити без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги приватного підприємця Луцької обєднаної державної податкової інспекції є неаргументованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року в справі № 2а-18728/09/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2