Справа № 2а-969/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 р. Справа № 94417/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Ліщинського А.М. , Носа С.П.

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 11.11.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

08.07.2009р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому, із врахуванням поданої під час розгляду справи заяви про зміну позовних вимог, просила визнати незаконною відмову відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова провести перерахунок раніше призначеної їй державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати пенсійний орган провести перерахунок та виплачувати призначену їй державну пенсію і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.02.2009р., як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, в розмірі, не меншому суми шести мінімальних пенсій за віком (державна пенсія) та 50 відсотків мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю), виходячи із мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати відповідача виплатити різницю між належною їй пенсією та фактично отриманою пенсією, починаючи з лютого 2009 року (а.с.2-4, 15).

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.11.2009р. заявлений позов задоволено; зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова нарахувати і виплатити позивачу недоплачену суму державної і додаткової пенсій за 2009 рік, починаючи з лютого 2009 року, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(а.с.41-43).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.46-49).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст.50 цього Закону; порядок обчислення вказаних пенсій визначений КМ України, зокрема, постановою КМ України № 654 від 16.07.2008р.

Оскільки протягом спірного періоду КМ України не приймалися рішення про підвищення розміру пенсії пенсіонерам вказаної категорії, тому у відповідача не було передбачених законом підстав для перерахунку пенсії позивача; також положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовуються для призначення пенсій за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Окрім цього, фінансування витрат на виплату спірних пенсій проводиться з Державного бюджету України, останні з такою метою на рахунок апелянта не поступали.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представник відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Фактично частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що на підставі пріоритетності законів над підзаконними актами при виплаті розміру пенсій позивачеві підлягають застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМ України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Між тим, на думку колегії суддів, вірно вирішивши справу по суті, суд першої інстанції допустив помилкове застосування вимог матеріального закону, що стверджується наступним.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом ІІІ групи (а.с.9, 18).

Позивач отримує з 01.10.1999р. пенсію відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»по ІІІ групі інвалідності та як потерпіла від Чорнобильської катастрофи категорії 1 (а.с.5-6).

В січні 2009 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку останній надав відповідь № З/П від 06.02.2009р. про відсутність підстав для перерахунку пенсії в розмірах, зазначених у зверненні позивача (а.с.5-6).

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Будучи інвалідом ІІІ групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено відповідачем на підставі постанов КМ України № 530 від 28.05.2008р. «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»та № 654 від 16.07.2008р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

При вирішенні спору суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМ України № 523 від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», а також постановами КМ України № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»КМ України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд першої інстанції, враховуючи вимоги Законів України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду про те, що новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму; оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин відмова пенсійного органу у проведенні наведеного перерахунку у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, є протиправною.

Стаття 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»встановлювала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня по 01 листопада 498 грн., з 01 листопада по 31 грудня 573 грн.

Звідси, відповідач зобов'язаний був виплатити позивачу державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.02.2009р., до 11.11.2009р. (по день винесення судового рішення) включно, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення щодо конкретних сум.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання відмови ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», протиправною; зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01.02.2009р. до 11.11.2009р. включно, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком згідно з вимогами ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат за вказаний період; зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 (пятдесят) відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01.02.2009р. до 11.11.2009р. включно, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком згідно з вимогами ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат за вказаний період; у задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

При цьому понесені судові витрати, повязані із розглядом справи, слід віднести в порядку ст.94 КАС України за рахунок держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, через що оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 11.11.2009р. змінити.

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати відмову ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», - протиправною.

Зобовязати ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01.02.2009р. до 11.11.2009р. включно, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком згідно з вимогами ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Зобовязати ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 (пятдесят) відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01.02.2009р. до 11.11.2009р. включно, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком згідно з вимогами ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Понесені судові витрати, повязані із розглядом справи, віднести за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня отримання постанови.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Ліщинський А.М. , Нос С.П.

< Текст >