Справа № 2а-220/09
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 р. Справа № 91916/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Носа С.П.

Суддів Шавеля Р.М. , Ліщинського А.М.

при секретарі судового засідання Козира В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2009 року про повернення позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Любомльської районної ради Волинської області, Федерації професійних спілок Волинської області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2009 року, Любомльським районним судом Волинської області отримано позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Любомльської районної ради Волинської області, Федерації професійних спілок Волинської області про скасування рішення № 175 Любомльської районної ради Волинської області від 08 вересня 1983 року і виключення двох житлових будинків, які розташовані на території пансіонату «Шацькі озера»(турбаза «Світязь»), з числа службових приміщень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 серпня 2009 року Президія Федерації професійних спілок Волинської області відмовилась подавати клопотання до Любомльської районної ради про виключення з числа службових двох житлових будинків, побудованих для працівників турбази «Світязь»(пансіонат «Шацькі озера»), оскільки «ці будинки входять до цілісного майнового комплексу турбази «Світязь»(пансіонат «Шацькі озера») і їх відокремлення без порушення єдиної системи тепло- і водопостачання є неможливим».

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2009 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Любомльської районної ради Волинської області, Федерації професійних спілок Волинської області про скасування рішення повернуто позивачам, оскільки даний спір не підсудний Любомльському районному суду.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що позивачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, пансіонат «Шацькі озера»Шацький район, Волинська область, де знаходяться будинки, відносно яких прийнято оскаржуване рішення виконавчого комітету Любомльської районної ради народних

Суддя у 1-ій інст. ОСОБА_6 Справа № 2а-220/09/0310Рядок статзвіту № 2.30 Суддя-доповідач ОСОБА_7 Справа № 91916/09/9104

депутатів. Оскільки оскаржуване рішення є правовим актом індивідуальної дії, то даний спір, в силу ч. 2 ст. 19 КАС України, територіально підсудний Шацькому районному суду Волинської області.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що рішення виконавчого комітету Любомльської районної ради народних депутатів Волинської області від 08 вересня 1983 року № 175 є нормативно-правовим актом, а не актом індивідуальної дії, і не стосується інтересів саме позивачів, які проживають на території Шацького району Волинської області, тому даний спір територіально підсудний Любомльському районному суду Волинської області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В абзаці четвертому пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 2 пункту 3 розділу IV Закону України «Про Конституційний Суд України»стосовно правових актів органів Верховної Ради України (справа про акти органів Верховної Ради України), зазначено, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, правові акти індивідуальної дії рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення № 175 Любомльської районної ради Волинської області від 08 вересня 1983 року, на думку колегії суддів, є правовим актом індивідуальної дії, що вірно встановлено судом першої інстанції.

У ч. 2 ст. 19 КАС України вказано, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, крім справ з приводу оскарження актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, які стосуються інтересів конкретної особи.

Місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місцем перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік (Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні»).

Місцем проживання фізичної особи відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель), у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі проживають в будинках, які знаходяться с. Світязь, пансіонат «Шацькі озера», Шацький район, Волинська область.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про територіальну непідсудність даного спору Любомльському районному суду Волинської області.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2009 року про повернення позовної заяви в справі № 2а-220/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Нос С.П.

Судді Шавель Р.М. , Ліщинський А.М.

Ухвалу складено в повному обсязі 05 травня 2010 року