Справа № 22а-2356/11
Суддя: Панченко О. О.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-2356/11 Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого - Панченко О.О.

Суддів: Прядкіної О.В., Обідіної О.І.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на постанову Київського районного суду м. Полтави від ЗО грудня 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від ЗО грудня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни задоволено частково.

Визнано бездіяльність УПФУ Київського району в м. Полтаві протиправною в частині не нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_2, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року.

Зобовязано УПФУ Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі УПФУ Київського району в м. Полтаві просить вищевказану постанову місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврегульованість на законодавчому рівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заява УПФУ Київського району в м. Полтаві про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставною, оскільки у відповідності до вимог ст. 186 КАС України фактично строк пропущений не був.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. При цьому, зазначені висновки суду грунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 р., якими визнано неконституційними положення п.12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України та рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Після прийняття вищевказаних рішень Конституційного суду України знову почали діяти оження ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону від 18 листопада 4 року), тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком

Крім того, оскільки у 2009 році до часу прийняття рішення положення ст.6 Закону України «Про іальний захист дітей війни» мають законну силу та не були змінені чи призупинені, тому з 01.01.2009 у позивач має право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи жавної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на 30 відсотків імальної пенсії за віком.

Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтоване застосування до спірних правовідносин 8 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, колегія суддів зазначає гупне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, едбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого 'мативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до ги положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, ановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, (значених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального міру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, ановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 ону України „Про соціальний захист дітей війни.

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів до забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть ;илатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 «ституції України та зазначеною нормою Закону.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні гання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд України і йснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому рядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове ожавне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються -іонними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, ґ дійшов обґрунтованого висновку, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії швача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено саме на равління пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд раїни, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили ідної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх вноважень без поважних причини. Отже рішення суду слід вважати законними, обґрунтованими і ким, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.. 186-2,195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві - гатити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від ЗО грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає оскарженню протягом адцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду країни.

С У Д Д І: (підписи)

ВІРНО: