Справа № 2а-3404/09
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2010-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2010 р. Справа № 71646/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Улицького В.З., Каралюса В.М.,

при секретарі Корчинській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до УДАІ МВС України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та його скасування, -

в с т а н о в и л а :

11 серпня 2009 року суддею Хмельницького міскрайонного суду Хмельницької області прийнято ухвалу по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до УДАІ МВС України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та його скасування, якою позовну заяву залишено без руху з мотивів невідповідності такої вимогам ст.ст. 105, 106 КАС України, а саме у позовній заяві не зазначено в чому полягає порушення прав позивача ОСОБА_2, відсутні посилання на докази, щодо цього, та до матеріалів справи не долучено доказів сплати судового збору.

Вказану ухвалу судді в апеляційному порядку оскаржили позивачі, які в поданій апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням процесуального права, як на доводи в своїй апеляційній скарзі покликаються на те, що ними при поданні позовної заяви дотримано вимог ст.ст. 105,106 КАС України. Вважають, що підстав застосування ч.1 ст. 108 КАС України не було, тому ухвалу слід скасувати а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати і направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без руху суддя першої інстанції виходив з того, що така не відповідає вимогам ст.ст. 105, 106 КАС України, а саме у позовній заяві не зазначено в чому полягає порушення прав позивача ОСОБА_2, відсутні посилання на докази, щодо цього, та до матеріалів справи не долучено доказів сплати судового збору.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. 106 КАС України 1. У позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) імя (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) імя (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

5) у разі необхідності клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

2. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

3. До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

4. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

5. Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються імя представника, його поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Тобто такої, вимоги до позовної заяви, як зазначення в чому полягає порушення прав позивача та відсутність посилання на докази, взагалі не передбачена, а з поданої позовної заяви чітко вбачається, що позивачами дотримана вимога п.4 ч.1 ст. 106 КАС України про зазначення змісту позовних вимог і виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги.

Крім того, суддею першої інстанції не враховано, що згідно ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо, що фактично позивачами і було зроблено при подані позову.

Крім того, наявність чи відсутність певних доказів, які зокрема мають доказову вагу при розгляді справи по суті, не можна трактувати, як недоліки поданої позовної заяви, оскільки наявність чи відсутність таких може впливати не на можливість розгляду справи по суті, а на прийняття рішення по суті розгляду заявлених вимог.

Суддею першої інстанції не враховано також вимоги ч.4,ч.5 ст. 11 КАС України, щодо офіційного зясування всіх обставин справи, та те, що суд вправі витребувати з власної ініціативи докази, яких на думку суду, не вистачає, і які зокрема можуть бути в наявності, як в самого позивача, та і в інших осіб.

Що ж до вимоги про сплату судового збору, то суддею першої інстанції не враховано, що розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати мають бути встановлені законом про судовий збір, тому до його прийняття та набрання чинності розмір судового збору та порядок його сплати визначаються відповідно до п. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні повалення»КАС України.

Відповідно до підпункту 1 п. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні повалення»КАС України до набуття чинності законом про судовий збір такий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита. Це означає, що при визначені порядку сплати судового збору, зокрема підстав для звільнення від його сплати, належить керуватися Декретом КМУ «Про державне мито», а також окремими положеннями законів, що стосуються державного мита.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КпАП України особа, яка оскаржила постанову про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, відтак суддею не враховано вимог вказаної норми, та не враховано, що позивачі на час подання адміністративного позову про оскарження постанови про адміністратвине правопорушення звільнені від сплати державного мита.

При винесені оскаржуваної ухвали на думку колегії суддів суд першої інстанції зобовязаний був врахувати такі обставини.

З огляду на це колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції не мав законних підстав для застосування ч.1 ст.108 КАС України, та залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії прийняття позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1 199, п.3 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2009 року по справі № 2-а-3404/09 - скасувати, направивши справу до суду першої інстанції на продовження розгляду зі стадії прийняття позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: В.З.Улицький

ОСОБА_3

Ухвала в поновному обсязі складена 12.05.2010 року