Справа № 369/8428/15-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/8428/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Дубас Т.В. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення сільської ради та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправними дії Відповідача щодо відмови у задоволенні клопотання Позивача про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд; визнання протиправним та скасування рішення Відповідача від 19.03.2015 року №20; зобов'язання Відповідача винести на засідання найближчої сесії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та розглянути клопотання Позивача про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд у порядку та строки, передбачені ст.118 Земельного кодексу України та надати мотивоване рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особисту участь сторін в судовому засіданні не визнано обов»язковою, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач подав до Відповідача клопотання з додатками, в якому просив визначити без його погодження та надати йому безоплатно у власність земельну ділянку, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах села Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Розглянувши вказане звернення та враховуючи рішення депутатської комісії з питань використання земельних та водних ресурсів, яка рекомендує відмовити гр. Позивачу в наданні земельної ділянки, орієнтовною площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах села Петропавлівська Борщагівка, у звязку з тим, що до вищезазначеного звернення громадянина не додані належні матеріали, зокрема у додатках до клопотання відсутні графічні матеріали, відповідно вимог ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України, на яких заявником повинно зазначатись бажане місце розташування земельної ділянки; це позбавило можливості комісії визначити відповідність місця розташування об»єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану села та іншої містобудівної документації, схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, Відповідач, рішенням тридцятої сесії шостого скликання першого пленарного засідання від 19 березня 2015 року №20, вирішив погодити рішення постійної комісії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради з питань використання земельних та водних ресурсів та відмовити гр.ОСОБА_2 в наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 81 Кодексу визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно ст.116 Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Положеннями статті 118 Кодексу визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно п.«г» ч.1 ст.121 Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Статтею 122 Кодексу передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що вказаними нормами визначено зміст клопотання про надання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та перелік документів, які до нього долучаються. Зокрема до такого клопотання долучається викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та з урахуванням її розміру.

Процедура вибору земельної ділянки здійснюється саме з метою встановлення можливості відведення тієї чи іншої земельної ділянки для цілей вказаних у клопотанні, її граничних розмірів та площі, правового режиму, складу угідь земель та вимог щодо відведення земельної ділянки.

Зі змісту оскаржуваного рішення Відповідача від 19 березня 2015 року №20 вбачається, що підставою для відмови у наданні Позивачу земельної ділянки слугувало те, що в матеріалах доданих до клопотання, відсутні графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що Позивач до клопотання додав копію карти села Петропавлівська Борщагівка без зазначення назви вулиць, а тому останнє не може вважатися графічним матеріалом бажаного місця розташування земельної ділянки.

Отже, подане Позивачем до Відповідача клопотання про надання земельної ділянки та додані до нього матеріали не відповідають вимогам ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб»єктом владних повноважень рішення від 19.03.2015 року №20 прийнято правомірно та згідно вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а тому оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень скасуванню не підлягає.

Відповідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 28 жовтня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Бужак Н.П.

Костюк Л.О.