Справа № 2а-3451/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р. Справа № 60148/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 23.06.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції в Закарпатській обл. та інспектора АП Ужгородського взводу ДПС сержанта ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

19.03.2009р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною і скасувати постанову АО 026127 по справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2009р. (а.с.6-8).

Також згідно матеріалів справи позивач просила прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення через малозначність вчиненого правопорушення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 23.06.2009р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.18-19).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила позивач ОСОБА_1, яка покликаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить в апеляційній скарзі постанову суду скасувати і винести нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.38-40).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що при вирішенні спору судом проігноровано п.5 постанови КМ України № 395 від 22.04.2009р. «Про внесення змін до Правил дорожнього руху України», яким передбачено, що коли дорожні знаки 3.29 та 3.31 встановлені без проведення дорожніх робіт, водій не може бути притягнутий до відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху; на момент винесення постанови суду ці зміни до Правил вступили в законну силу, при цьому судом не враховані приписи ч.ч.2 і 3 ст.8 КУпАП.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як слідує з матеріалів справи, 10.03.2009р. інспектором АП Ужгородського взводу ДПС сержантом ОСОБА_2 складено постанову АО № 026127, відповідно до якої ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. (а.с.12).

Згідно вказаної постанови, о 15 год. 35 хв. 03.03.2009р., водій автомобіля марки «Дейво», державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є позивач, на 806 км автодороги Київ-Чоп рухався при обмеженні швидкості руху 40 км/год. згідно дорожнього знаку 3.29 зі швидкістю 72 км/год., чим допустив перевищення обмеження швидкості руху на 32 км/год. і порушив вимоги п.12.9 Правил дорожнього руху України.

Факт виявленого порушення зафіксований за допомогою приладу «Візир» № 0812522, дані цього відеозаписуючого приладу перенесені на один фотознімок (а.с.13); при цьому протокол про вчинення вказаного адміністративного правопорушення не складався.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на відсутність 10.03.2009р. дорожнього знаку 3.29 про обмеження швидкості 40 км/год. на ділянці дороги Київ-Чоп з обох сторін біля с.Барвінок є необґрунтованими.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.258 КУпАП посадові особи органів Державної автомобільної інспекції мають право застосовувати безпротокольну форму фіксації адміністративних правопорушень та розглядати справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі виявлення правопорушень у сфері дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Вимірювач швидкості «Візир» не належить до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора.

З урахуванням наведеного, відповідачем безпідставно застосовано у розглядуваних випадках безпротокольну форму фіксації адміністративного правопорушення; натомість в силу приписів ст.254 КУпАП в цих випадках складення протоколу про адміністративне правопорушення є обовязковим.

Окрім цього, згідно зі ст.8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом (до якої відноситься і інформація, отримана за допомогою приладу «Візир») повинна оброблятися в автоматизованій системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) з підтвердженою відповідністю. Тобто перед застосуванням на території України «Візир» повинен був пройти державну експертизу в Держслужбі спецзвязку і захисту інформації України.

Прилад «Візир» не є автоматичним засобом фото - або відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника Державної автомобільної інспекції, управляється ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, такі як швидкість, обєкт зйомки, його режими і т.п).

У матеріалах справи відсутній експертний висновок або сертифікат відповідності приладу «Візир», тому будь-яка інформація з цього приладу враховуватися при розгляді справи не може.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні підтвердження фактів перевищення 03.03.2009р. позивачем обмеження швидкості руху, встановленого дорожнім знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», через що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Вимоги апелянта про закриття справи про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Таким чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому, виходячи із передбачених ст.162 КАС України повноважень суду при вирішенні адміністративної справи, постанову АО № 026127 від 10.03.2009р., складену інспектором АП Ужгородського взводу ДПС сержантом ОСОБА_3, про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 300 (триста) грн. слід визнати протиправною і скасувати, оскільки суду не було надано належних і допустимих доказів, які б підтвердили факт скоєння правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 23.06.2009р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову АО № 026127 від 10.03.2009р., складену інспектором АП Ужгородського взводу ДПС сержантом ОСОБА_3, про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 300 (триста) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_4