Справа № 2а-9492/09/2670
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2010 року № 2а-9492/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Васильченко І.П. при секретарі Назаренко А., вирішив у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Яреми В.Г.
проскасування наказу № 190 о/с від 14.03.2009 року в частині звільнення ОСОБА_1 та поновлення на службі,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Старостенко О.О.

Встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Яреми В.Г. про скасування наказу № 190 о/с від 14.03.2009 року в частині звільнення ОСОБА_1 та поновлення на службі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що факти, викладені у Висновку службового розслідування від 14.03.2009 року щодо скоєння позивачем дисциплінарного проступку та вимагання хабара, не відповідають дійсності. Вважає твердження керівників ГУ МВС України в м. Києві щодо скоєння позивачем дисциплінарного проступку хибним, а наказ № 190 о/с від 14.03.2009 року таким, що підлягає скасуванню. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд поновити його на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора ДПС взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території Святошинського району м. Києва та АТІ, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві в чині прапорщика міліції.

Відповідач проти задоволення позову заперечив повністю, зазначив, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем не порушені норми чинного законодавства України, вимоги закону виконані у повній мірі з урахуванням тяжкості, обставин та наслідків вчиненого позивачем проступку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві № 190 о/с від 14.03.2009 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ з обслуговування адміністративної території Святошинського району та АТІ, підпорядкованого УДАІ ГУ»за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному документуванні адмінправопорушень, учинених ОСОБА_6і ОСОБА_7, недоставлянні автомобіля ВАЗ-2106 на штраф майданчик, не відстороненні ОСОБА_6і ОСОБА_7 від керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, вимаганні у них грошової винагороди за не притягнення до адміністративної відповідальності, а також знищенні ОСОБА_5 попередньо складених адміністративних протоколів відносно правопорушників, що призвело до порушення вимог ст. ст. 260, 265-1, 265-2, 266 КУпАП, Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія, Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та порушення прокуратурою Подільського району міста Києва відносно ОСОБА_5 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території Святошинського району та автомобільно-технічної інспекції, підпорядкованого УДАЇ ГУ МВС України в місті Києві, прапорщика міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ звільнено за п. 63 пп. «Є»(за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Висновком службового розслідування за фактом неправомірних дій з боку працівників ВДАІ з обслуговування адміністративної території Святошинського району старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 та прапорщика міліції ОСОБА_1 від 14.03.2009 року встановлено, що 05.02.2009 року для здійснення за безпекою дорожнього руху та охорони громадського порядку був виділений автопатрульний наряд № 826 відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території Святошинського району та АТІ у складі старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС ОСОБА_5 та інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС цього ж підрозділу прапорщика міліції ОСОБА_1, якими зупинено автомобіль ВАЗ-2106 з метою перевірки документів у водія зазначеного автомобіля. У подальшому виявилось, що водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_6та його пасажир ОСОБА_7, який виявився власником зазначеного транспортного засобу, перебували у стані алкогольного сп'яніння. Всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7та ОСОБА_6 сплатити йому грошову винагороду за не притягнення їх до адміністративної відповідальності в сумі 200 доларів США. Останні погодитлись, але домовились зустрітись з ним наступного дня. При цьому, ОСОБА_5 вилучив у ОСОБА_7посвідчення водія без відповідного оформлення та залишив у себе, чим порушив ст. ст. 260, 265-1 КУпАП та п. п. 4, 5 Порядку тимчасовго вилучення посвідчення водія. ОСОБА_5 не вжив необхідних заходів щодо постановки на штраф майданчик автомобіля ВАЗ-2106 та не відсторонив ОСОБА_6від керування ним, чим порушив ст. 265-2, 266 КУаАП та порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках. Після закінчення несення служби ОСОБА_5 вилучене посвідчення водія ОСОБА_7та адміністративні протоколи до адмінгрупи не передав.

В свою чергу ОСОБА_1 також не вжив заходів щодо припинення адміністративних правопорушень з боку ОСОБА_6та ОСОБА_7та належного їх документування. Крім того, усвідомлюючи неправомірність дій ОСОБА_5, зауваження йому не зробив та керівництво відділу ДАІ про неправомірні дії останнього не проінформував. В подальшому на службовому автомобілі ОСОБА_5 і ОСОБА_1 приїхали на раніше обумовлене місце для отримання грошової винагороди від ОСОБА_7. ОСОБА_1 вийшов із службового автомобіля, ОСОБА_7сів на заднє сидіння службового автомобіля, де передав ОСОБА_5 гроші в сумі 1600 грн..

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було затримано працівниками 10-го відділу внутрішньої безпеки (в місті Києві) СВБ ГУБОЗ МВС України.

У ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_6та ОСОБА_7, належним чином не задокументували, автомобіль ВАЗ-2106 на штраф майданчик не поставили, громадян ОСОБА_6та ОСОБА_7не відсторонили від керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Таким чином, інспектори ДПС ВДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_1 своїми діями порушили вимоги ст. ст. 260, 265-1, 265-2, 266 КУпАП, Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія, Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках.

Наведені вище обставини щодо вчиненого інспекторами ДПС ВДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_1 викладені також і в Спецповідомленні начальника 10-го відділу внутрішньої безпеки (в місті Києві) СВБ ГУБОЗ МВС України від 07.02.2009 року «За фактом документування протиправних дій старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 та прапорщика міліції ОСОБА_1», копія якого наявна в матеріалах справи.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішні справ України в місті Києві від 01.04.2009 року № 264 о/с «Щодо особового складу»згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з п. 63 пп. «є»(за порушення дисципліни) прапорщика міліції ОСОБА_1, інспектора дорожньо-патрульної служби взводу дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території Святошинського району та автомобільно-технічної інспекції, підпорядкованого управлінню ДАІ, з 01 квітня 2009 року.

В судовому засіданні позивач зазначив, що з вказаним наказом № 264 о/с він ознайомлений 01.04.2009 року.

Позивач посилається на те, що документування адміністративного правопорушення проводиться співробітниками автопатруля тільки на підставі прямого усного наказу старшого автопатруля, рішення про доставлення автомобіля порушника на штраф майданчик, рішення про відсторонення від керування т/з приймається одноособово старшим автопатруля. Непідкорення прямому наказу старшого співробітника, уповноваженого приймати вказані рішення є службовим проступком, який тягне за собою притягнення до відповідальності. Таким чином, позивач в судових засіданнях пояснив, що не мав іншого вибору ніж безумовне підкорення наказу старшого (старшого інспектора ДПС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5).

Статтею 60 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов'язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.

Статтею 4 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що у разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника. У разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово поінформувати старшого прямого начальника. Виконання наказу, який суперечить закону, тягне відповідальність, передбачену цим Статутом та іншими законодавчими актами.

В порушення зазначеного, позивач не проінформував керівництво про неправомірні дії ОСОБА_5, не вжив заходів щодо запобігання вчиненню допущеного порушення чинного законодавства.

Статтею 25 Закону України «Про міліцію»встановлено, що працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно п. п. 23, 26 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі -Положення), особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством. Начальники та інші службові особи органів внутрішніх справ несуть персональну відповідальність за суворе дотримання вимог цього Положення та інших нормативних актів з питань проходження служби. Службові особи, з вини яких допущено таке порушення, притягаються до відповідальності в установленому законодавством порядку.

Згідно пп. «Є»п. 63 вказаного Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний позивачем Наказ № 190 о/с від 14.03.2009 року винесений ГУ МВС України в м. Києві на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для винесення такого наказу, розсудливо та своєчасно, а тому позовні вимоги про скасування вказаного вище наказу № 190 о/с та, відповідно, поновлення на службі, задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ст. 21 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Позивач в судовому засіданні зазначив, що з наказом про звільнення він ознайомлений 14.03.2009 року, а до суду звернувся до позовом 05.08.2009 року. Позивач не пояснив, не обґрунтував та не зазначив причини пропуску ним строку оскарження дисциплінарного стягнення.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко

Постанова складена в повному обсязі та підписана 25.01.2010 року.