Справа № 819/3391/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3391/13-a

27 січня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області про визнання незаконною відмови у державній реєстрації права власності та зобовязання вчинити дії, суд

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області (далі відповідач) про визнання незаконною відмови у державній реєстрації права власності та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що вона являється власником 1/5 частини будинковолодіння (колишнього колгоспного двору) розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області. 27 серпня 2013 року Лапшинська сільська рада рішенням №28 надала дозвіл на оформлення право приватної власності на 1/5 частину вищезазначеного будинковолодіння за ОСОБА_2 Рішенням №7687455 від 07 листопада 2013 року реєстраційною службою Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/5 частини вищевказаного будинковолодіння з мотивів, що подані заявником документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам. Позивач вважає, що дане рішення є незаконним, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просить визнати неправомірною відмову у державній реєстрації права власності та зобов'язати реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області зареєструвати за позивачем право власності на 1/5 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 09.01.2014 року позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно позивач звертався до відповідача з пакетом документів для проведення реєстрації за нею права власності на 1/5 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області. Державний реєстратор реєстраційної служби встановив, що субєктом права у поданих документах, які підтверджують виникнення права власності, є «колгоспний двір», що складається з 4-х членів колгоспного двору та головою якого являється ОСОБА_3. У свідоцтві відсутні відомості про інших співвласників нерухомого майна, не визначена форма спільної власності, не вказана площа та складові частини складної речі, відомості про субєктів права власності. Чинним законодавством не передбачено поняття «колгоспний двір», як субєкт права власності на нерухоме майно. Тому відмова у державній реєстрації права власності у такому випадку є правомірною. Відтак, представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право приватної власності на жилий будинок від 28 квітня 1988 року (а.с.5) житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області, належить колгоспному двору на праві особистої власності, що складається з 4-х членів та голови колгоспного двору - ОСОБА_3.

27.08.2013 року виконавчий комітет Лапшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області рішенням №28 (а.с.6), на підставі тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, вирішив оформити право приватної власності за ОСОБА_2 на 1/5 частину будинковолодіння розташованого в с. Лапшин вул. Львівська 42 Бережанського району.

Як вбачається з довідки виданої виконкомом Лапшинської сільської ради №786 від 10.09.2013 року (а.с.4) житловий будинок з надвірними будівлями в с. Лапшин по вул. Львівська, 42 належав голові колгоспного двору ОСОБА_3 (померла 13.12.2010 року) та членам колгоспного двору: ОСОБА_4 (помер 19.04.1993 року ), ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, про що свідчить запис в погосподарській книзі №4, особовий рахунок №319 станом на 01 липня 1990 року.

04 листопада 2011 року Бережанським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №42 по вул. Львівська, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області, де в графі «розмір частки власності» ОСОБА_2 вказано 1/5 частина.

ОСОБА_2, через представника, 07 листопада 2013 року звернулася до реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Разом із заявою позивачем подано оригінали та копії документів для проведення державної реєстрації речового права: свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 22.04.1988 №402 (а.с.5), довідка, видана виконкомом Лапшинської сільради №786 від 10.09.2013 року (а.с.4), рішення виконкому Лапшинської сільради №28 від 27.08.2013 року (а.с.6), квитанція про оплату за надання адміністративної послуги.

Рішенням №7687455 від 07.11.2013 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/5 частки житлового будинку з тих мотивів, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, правовстановлюючий документ (свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок) не містить відомостей про субєкта заявленого права.

Згідно п.1. ч.1. ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Як встановлено п.4. ч.1., абз.1. ч.3., ч.4. ст.24 Закону №1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5-2 5-6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Крім цього, відповідно до п.п.2., 6, ч.1. ст. 19 Закону №1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2, як член колгоспного двору, розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області, має право на 1/5 частину вищезазначеного будинковолодіння, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вимоги вищенаведених норм Закону, суд вважає, що реєстраційна служба неправомірно відмовила позивачу у державній реєстрації за нею права власності на 1/5 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1. ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 було надано відповідачу всі необхідні документи для проведення реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому, вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області №7687455 від 07 листопада 2013 року у державній реєстрації за ОСОБА_2 права власності на 1/5 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області.

Зобовязати реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 28.01.2014 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.