Справа № 808/6226/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року (12 год. 45 хв.)Справа № 808/6226/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується суд) надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» (далі іменується позивач, ТОВ «ЗТМК») до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.08.2015 №.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що висновки Акту перевірки №671/08-25-22-011/38983006 від 11.08.2015 про відсутність факту поставки товарів (послуг) ТОВ «ПРОМТЕХСВАРКА» за серпень 2014 року, ТОВ «ДІПІ ЕЙР ГАЗ» за жовтень 2014 року, ТОВ «Укрмашхімкомплект-2013» за листопад 2014 року та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» за грудень 2014 року на адресу ТОВ «Запорізький титано магнієвий комбінат» суперечать чинному законодавству, а встановлене податковим органом завищення суми залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у тому числі за відповідні податкові періоди: за жовтень 2014 року на суму 12 265,00 грн., за листопад 2014 року на суму 12 265,00 грн. та за грудень 2014 року на суму 22 860,00 грн. є безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивач має і надавав до перевірки всі первинні та бухгалтерські документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій з придбання товарів (послуг) ТОВ «ПРОМТЕХСВАРКА», ТОВ «ДІПІ ЕЙР ГАЗ», ТОВ «Укрмашхімкомплект-2013» та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА». Як зазначає позивач, зі змісту акту перевірки не вбачається, що ДПІ були виявлені дефекти форми, змісту або походження, котрі спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Крім того вказує на те, що контрагенти позивача на час здійснення господарських операцій були зареєстровані в якості платників ПДВ і задекларували податкові зобовязання у відповідному податковому періоді на підставі вказаних податкових накладних, що підтверджено в Акті на сторінках 14, 20, 24, 30, 36, 38 та 42. Зазначає про те, що невиконання контрагентом платника податків зобовязань по сплаті податку до бюджету не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на податковий кредит, у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови і має податкові накладні, які є документальним підтвердженням розміру податкового кредиту. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати прийняте за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення, яким йому зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 32 251,00 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання зявився представник відповідача ОСОБА_1 Матеріали справи містять письмові заперечення від 15.10.2015 вх. №46250, в яких, зокрема, зазначено про те, що фахівцями ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Запорізький титано магнієвий комбінат» було встановлено, що на порушення вимог пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України позивачем завищено розмір відємного значення у розмірі 32 251,00 грн., оскільки реальність проведених господарських операцій контрагентами позивача не підтверджується у звязку з відсутністю платників за податковими адресами, не наданням до звірок будь-яких первинних документів, відсутністю складських приміщень, відсутністю трудових ресурсів, що фізично могли б виконати господарські операції. Під час перевірки відповідач дійшов висновку, що товари від контрагентів позивача фактично не надавались та не поставлялись. Вважає, що прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Враховуючи вимоги частини першої статті 41 КАС України, відповідно до якої уразі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» зареєстровано 19.11.2013, як юридична особа за адресою: 69600, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Теплична, будинок №18, . Підприємство взято на податковий облік в органах державної податкової служби 20.11.2013 за №61.

На підставі наказу від 03.08.2015 №174, виданого ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, головним державним ревізором інспектором відділу податкового аудиту ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, інспектором податкової та митної справи І рангу ОСОБА_2 згідно з вимогами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1 та 79.2 статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ПРОМТЕХСВАРКА» () та ТОВ «Укрінтросервіс» () за серпень 2014 року, ТОВ «ДІПІ ЕЙР ГАЗ» () за жовтень 2014 року, ТОВ «Укрмашхімкомплект-2013» () за листопад 2014 року, ТОВ «ТПО «Аріста» (), ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» () та ТОВ «Темп-2000» () за грудень 2014 року та з питань формування податкових зобовязань з податку на додану вартість при подальшій реалізації придбаних товарів (робіт, послуг) за серпень 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року та грудень 2014 року.

Повідомлення про початок документальної позапланової невиїзної перевірки від 03.08.2015 №17/10/08-25-22-016, копію наказу від 03.08.2015 №174 та листа від 03.08.2015 №4985/10/08-25-22-016, згідно якого посадових осіб ТОВ «ЗТМК» () запрошено ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області о 16 годині 11.08.2015 для ознайомлення та підписання матеріалів перевірки направлено 06.08.2015 рекомендованимлитсом з відміткою про вручення, як це передбачено вимогами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки № 671/08-25-22-011/38983006 від 11.08.2015.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог підпунктів 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), позивачем завищено суму відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на загальну суму 32 251,00 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: за серпень 2014 року на суму 10 516,00 грн., за листопад 2014 року на суму 10 595,00 грн., за грудень 2014 року на суму 11 140,00 грн.; та завищено суму залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у тому числі за відповідні податкові періоди: за жовтень 2014 року на суму 12 265,00 грн., за листопад 2014 року на суму 12 265,00 грн., за грудень 2014 року на суму 22 860,00 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ «ЗТМК» подало письмові заперечення №11/13-1692 від 14.08.2015.

За результатами розгляду заперечення ТОВ «ЗТМК», ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя надало письмову відповідь на заперечення до акту перевірки № 671/08-25-22-011/38983006 від 11.08.2015, в якій заперечення від 14.08.2015 №11/13-1692 залишені без задоволення.

18 серпня 2015 року, на підставі Акту перевірки № 671/08-25-22-011/38983006 від 11.08.2015, контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 32 251,00 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: за серпень 2014 року на суму 10 516,00 грн., за листопад 2014 року на суму 10 595,00 грн., за грудень 2014 року на суму 11 140,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення від 18.08.2015 №, отримано уповноваженим представником ТОВ «ЗТМК» 20.08.2015.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 18.08.2015 № ТОВ «ЗТМК» звернулось до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі іменується ПК України).

Як встановлено приписами підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами указаної статті встановлено, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Тобто, законодавцем чітко зазначено, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт, послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинне бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Отже, аналіз вищевказаних норм податкового законодавства свідчить про те, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт/послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинно бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України Платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобовязань продавця.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.2 статті 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пункту 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок відємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Судом встановлено, що 18.04.2014 між ТОВ «ЗТМК» (далі іменується покупець) та ТОВ «ПРОМТЕХСВАРКА» (далі іменується постачальник) укладено договір поставки №476, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується у 2014 році поставити покупцю товар, зазначений у Специфікаціях до даного Договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору, найменування (номенклатура, асортимент) Товару зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Предметом договору є електроди зварювальні (надалі товар), загальна кількість, асортимент, номенклатура зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Специфікації повинні містити найменування товару, одиниці виміру, загальну кількість товару, ціну за одиницю та загальну вартість товару.

Як визначено пунктом 3.1 Договору, орієнтовна ціна Договору становить 600 000,00 грн., у тому числі ПДВ 100 000,00 грн.

Згідно з пунктом 4.1 вказаного Договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем після предявлення постачальником рахунка на оплату.

За умовами пунктів 5.1 та 5.2 Договору, строк (термін) поставки товару складає 3 (три) робочих дні з дати надіслання заявки на адресу постачальника на протязі строку дії Договору. Поставка товару відбувається на умовах зазначених в Специфікаціях.

Так, відповідно до Специфікації №2 від 07.08.2014, складеної до договору поставки №476 від 18.04.2014, загальна вартість продукції, що поставляється, з урахуванням ПДВ, становить 86 940,00 грн.

Оплата позивачем вартості придбаного товару здійснена безготівковим розрахунком, що підтверджується копіями платіжних доручень, долученими до справи.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано видаткову накладну №РН-0000197 від 07.08.2014 та податкову накладну №8 від 07.08.2014.

Транспортування придбаного товару підтверджується виписаною товарно-транспортною накладною № РН-0000197 від 07.08.2014.

Оприбуткування товару по взаємовідносинах з ТОВ «ПРОМТЕХСВАРКА» підтверджується прибутковим ордером №14-0002438, складеним 08.08.2014.

Крім того, 18.04.2014 між ТОВ «ЗТМК» (далі іменується покупець) та ТОВ «ДіПі ОСОБА_3» (далі іменується постачальник) укладено договір поставки №441, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується у 2014 році поставити покупцю товар, зазначений у Специфікаціях до даного Договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору, найменування (номенклатура, асортимент) Товару зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Предметом договору є гази промислові (надалі товар), загальна кількість, асортимент, номенклатура зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Специфікації повинні містити найменування товару, одиниці виміру, загальну кількість товару, ціну за одиницю та загальну вартість товару.

Як визначено пунктом 3.1 Договору, орієнтовна ціна Договору становить 750 000,00 грн., у тому числі ПДВ 125 000,00 грн.

Згідно з пунктом 4.1 вказаного Договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем після предявлення постачальником рахунка на оплату.

За умовами пунктів 5.1 та 5.2 Договору, строк (термін) поставки товару складає 5 (пять) робочих днів з дати надіслання заявки на адресу постачальника на протязі строку дії Договору. Поставка товару відбувається на умовах зазначених в Специфікаціях.

27 червня 2014 року між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «ДіПі ОСОБА_3» укладено додаткову угоду №1 до договору №441 від 18.04.2014, згідно якої внесені зміни до договору щодо банківських реквізитів покупця.

Відповідно до Специфікації №2 від 24.10.2014, складеної до договору поставки №441 від 18.04.2014, загальна вартість продукції, що поставляється, з урахуванням ПДВ, становить 135 156,00 грн.

Оплата позивачем вартості придбаного товару здійснена безготівковим розрахунком, що підтверджується копією платіжного доручення, долученого до справи.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано видаткову накладну №ГОЕГ0003530 від 04.08.2014 та податкову накладну №3 від 04.08.2014.

Транспортування придбаного товару підтверджується виписаною товарно-транспортною накладною № 1214 від 04.08.2015.

Оприбуткування товару по взаємовідносинах з ТОВ «ДіПі ОСОБА_3» підтверджується прибутковим ордером №14-0002386, складеним 04.08.2014.

Також судом встановлено, що 18.04.2014 між ТОВ «ЗТМК» (далі іменується покупець) та ТОВ «Укрмашхімкомплект-2013» (далі іменується постачальник) укладено договір поставки №448, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується у 2014 році поставити покупцю товар, зазначений у Специфікаціях до даного Договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору, найменування (номенклатура, асортимент) Товару зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Предметом договору є підшипники (надалі товар), загальна кількість, асортимент, номенклатура зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Специфікації повинні містити найменування товару, одиниці виміру, загальну кількість товару, ціну за одиницю та загальну вартість товару.

Як визначено пунктом 3.1 Договору, ціна цього Договору становить 300 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 50 000,00 грн.

Згідно з пунктом 4.1 вказаного Договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем після предявлення постачальником рахунка на оплату.

За умовами пунктів 5.1 та 5.2 Договору, строк (термін) поставки товару складає 7 (сім) робочих днів з дати надіслання заявки на адресу постачальника на протязі строку дії Договору. Поставка товару відбувається на умовах зазначених в Специфікаціях.

Відповідно до Специфікації №1 від 18.04.2014, складеної до договору поставки №448 від 18.04.2014, загальна вартість продукції, що поставляється, з урахуванням ПДВ, становить 8 255,28 грн.

Оплата позивачем вартості придбаного товару здійснена безготівковим розрахунком, що підтверджується копіями платіжних доручень, долучених до справи.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано видаткові накладні №У-00001647 від 10.11.2014, №У-00001646 від 10.11.2014, №У-00001640 від 05.11.2014, №У-00001616 від 03.11.2014 та податкові накладні №11 від 05.11.2014, №2 від 03.11.2014, №11 від 05.11.2014, №17 від 10.11.2014, №18 від 10.11.2014.

Оприбуткування товару по взаємовідносинах з ТОВ «Укрмашхімкомплект-2013» підтверджується прибутковими ордерами: №14-0003759, складеним 06.11.2014, №14-0003836, складеним 04.11.2014, №14-0003809, складеним 12.11.2014.

На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем надані експрес-накладні, згідно яких доставка товарів здійснювалась ТОВ «Нова Пошта».

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2014 між ТОВ «ЗТМК» (далі іменується покупець) та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» (далі іменується постачальник) укладено договір поставки №452, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується у 2014 році поставити покупцю товар, зазначений у Специфікаціях до даного Договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору, найменування (номенклатура, асортимент) Товару зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Предметом договору є прилади вимірювальні різні, перетворювачі, комплектуючи (надалі товар), загальна кількість, асортимент, номенклатура зазначені в Специфікаціях до даного Договору, які є невідємною частиною Договору. Специфікації повинні містити найменування товару, одиниці виміру, загальну кількість товару, ціну за одиницю та загальну вартість товару.

Як визначено пунктом 3.1 Договору, орієнтовна ціна Договору становить 10000000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 1 666 666,66 грн.

Згідно з пунктом 4.1 вказаного Договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем після предявлення постачальником рахунка на оплату.

За умовами пунктів 5.1 та 5.2 Договору, строк (термін) поставки товару складає 30 (тридцять) робочих днів з дати надіслання заявки на адресу постачальника на протязі строку дії Договору. Поставка товару відбувається на умовах зазначених в Специфікаціях.

27 червня 2014 року між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» укладено додаткову угоду №1 до договору №452 від 18.04.2014, згідно якої внесені зміни до договору щодо банківських реквізитів покупця. 14 серпня 2014 року між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» укладено додаткову угоду №2 до договору №452 від 18.04.2014, згідно якої внесені зміни до договору в частині зазначення особи директора постачальника. 03 березня 2015 року між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» укладено додаткову угоду №3 до договору №452 від 18.04.2014, згідно якої внесені зміни до пункту 4.2 договору та викладено його в наступній редакції «Покупець здійснює оплату вартості товару на умовах зазначених у Специфікації до цього договору».

Оплата позивачем вартості придбаного товару здійснена безготівковим розрахунком, що підтверджується копією платіжного доручення, долученого до справи.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано видаткову накладну №РН-0000616 від 19.12.2014 та податкову накладну №81 від 19.12.2014.

Оприбуткування товару по взаємовідносинах з ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» підтверджується прибутковим ордером №14-0004350, складеним 19.12.2014.

Транспортування придбаного товару підтверджується виписаною товарно-транспортною накладною № 616 від 19.12.2014.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) (далі іменується Закон України № 996-XIV) передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону України № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також підпунктом 1.2 пункту 1 та підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі іменується Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини другої статті Закону України № 996-XIV та пункту 2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з підпунктами 2.15 та 2.16 пункту 2 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, всі надані до перевірки первинні документи складені у повній відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та не суперечать вимогам ПК України. Достовірних, належних і переконливих доказів, що первинні документи і податкова звітність ТОВ «ЗТМК» є дефектними або підробними та містять неправдиву, недостовірну інформацію перевіряючими в акті перевірки не наведено.

Придбаний у контрагентів товар оприбуткований позивачем шляхом здійснення записів у відповідних бухгалтерських документах, що не заперечується податковим органом.

Отже, поставлений товар був своєчасно та в повному обсязі оприбуткований ТОВ «ЗТМК» на підставі видаткових та податкових накладних, оплачений та в подальшому використаний у власній господарській діяльності, що в свою чергу призвело до змін в активах підприємства та його зобовязаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди субєктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі і за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Судом встановлено, що на дату здійснення та відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій безпосередні контрагенти позивача - ТОВ «ПРОМТЕХСВАРКА», ТОВ «ДІПІ ЕЙР ГАЗ», ТОВ «Укрмашхімкомплект-2013» та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» були зареєстрованими уповноваженими органами як субєкти господарювання, взяті податковими органами на облік як платники податків, в том числі ПДВ, а також в ЄДР відсутні записи про відсутність підприємств за місцем реєстрації.

Законодавство не містить певних критеріїв добросовісності платника податків. Водночас, слід визнати обґрунтованим застосування на практиці цього підходу, оскільки подібне розмежування платників податків дозволяє індивідуалізувати юридичну відповідальність особи та забезпечити дотримання правопорядку у галузі оподаткування навіть за наявності певних прогалин у законодавстві. У разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних. Прикладом подібного підходу є постанова Верховного Суду України від 09 вересня 2008 року.

Крім того, відповідач ґрунтує свої висновки на Акті перевірки з питань дотримання ТОВ «Глобалстрой» вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин з контрагентами № 9078/04-63-22-03/34682265 від 19.11.2014, отриманим від ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська; податковій інформації «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Спецсервіс» за серпень 2014 року від 16.01.2015 №358/7/05-10-22-01, отриманій від ДПІ у м. Дружківці Донецької області; Акті перевірки з питань дотримання ТОВ «ГЛОБАЛХОЛДИНГ» () вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ДОНТОРГРЕСУРС» () за період з 01.09.2014 по 30.11.2014, з ТОВ «ПРОЛАЙМ» () за період з 01.10.2014 по 30.11.2014 та з ТОВ «ІМПЕРІЯ НАФТОПРОДУКТ» за період з 01.11.2014 по 30.11.2014 та здійснення подальшої реалізації, придбаних у зазначених контрагентів-постачальників, товарів (робіт, послуг) №931/26-58-22-02-17/38956428 від 19.03.2015, отриманим від ДПІ у Соломянському районі м. Києва.

В Акті перевірки податковий орган робить висновок про те, що за період господарської діяльності станом на час перевірки підприємствами-постачальниками контрагентів позивача не було надано фінансової звітності, декларацій з податку на прибуток. Таким чином, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності. У звязку з тим, що підприємства не знаходяться за податковою адресою, не надають податкову звітність у повному обсязі (декларації з податку на прибуток, фінансова звітність відсутня), неможливо зробити висновок про реальність здійснення операцій купівлі-продажу товарів за вказаний період. Відсутність підприємств за податковою адресою, відсутність первинних документів підтверджуючих фінансово-господарську діяльність підприємств за вказаний період - це ознаки нереальності здійснення фінансово-господарських операцій підприємствами.

Однак, суд зазначає, що відсутність у контрагентів позивача необхідних основних фондів, кваліфікованого технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, вантажних транспортних засобів тощо, не є беззаперечним доказом того, що господарські операції між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «ПРОМТЕХСВАРКА», ТОВ «ДІПІ ЕЙР ГАЗ», ТОВ «Укрмашхімкомплект-2013» та ТОВ «ТЕПЛО ЕНЕРГО КОМПЛЕКТ УКРАЇНА» не мали реального характеру.

Для адміністративного суду акт ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська №9078/04-63-22-03/34682265 від 19.11.2014, акт ДПІ у Соломянському районі м. Києва №931/26-58-22-02-17/38956428 від 19.03.2015 та податкова інформації ДПІ у м. Дружківці Донецької області «Про неможливість проведення зустрічної звірки від 16.01.2015 №358/7/05-10-22-01 є доказами, які підлягають оцінці в порядку статті 86 КАС України. Виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, а також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, надані в обґрунтування доводів податкового органу акти та інформація не підтверджують наявність обставин, з якими відповідач повязує відсутність реального характеру господарської операції.

До того ж, нормами Цивільного та Господарського кодексів України дійсність і реальність договорів та правомірність виписаних за ними, зокрема, податкових накладних та інших первинних документів бухгалтерського та податкового обліку не обумовлені наявністю у постачальника матеріальних та трудових ресурсів для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Податковий кодекс України виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання. Несплата продавцем податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту. Така правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 22.10.2010, від 31.01.2011.

Жоден нормативний акт не містить вказівок на залежність права платника податку на включення до свого податкового кредиту сум ПДВ, фактично сплачених в ціні придбання товару на підставі податкової накладної, від дотримання контрагентом правил господарської діяльності.

На переконання суду, порушення юридичною особою-контрагентом вимог законодавства про оподаткування не може призводити до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої юридичної особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні.

Взагалі в акті перевірки відсутність реальності вчинення господарської діяльності повязується податковим органом лише з обставинами діяльності контрагента позивача та іншій субєктів господарювання по ланцюгу постачання, що є неприпустимим як за законодавством України так і міжнародними нормами.

Зокрема, статтею 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Постановою Верховного Суду України від 11.01.2011 у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ встановлено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань…Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, повязаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобовязання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу про завищення позивачем суми відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на загальну суму 32 251,00 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: за серпень 2014 року на суму 10 516,00 грн., за листопад 2014 року на суму 10 595,00 грн., за грудень 2014 року на суму 11 140,00 грн., а тому податкове повідомлення-рішення від 18.08.2015 № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 32 251,00 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: за серпень 2014 року на суму 10 516,00 грн., за листопад 2014 року на суму 10 595,00 грн., за грудень 2014 року на суму 11 140,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

У звязку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.08.2015 № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 32 251,00 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: за серпень 2014 року на суму 10 516,00 грн., за листопад 2014 року на суму 10 595,00 грн., за грудень 2014 року на суму 11 140,00 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» () 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко