Справа № 2а-6610/09/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 р. Справа № 8666/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Ліщинського А. М., Шавеля Р. М.,

при секретарі судового засідання Шологон В. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці, голови Державної митної служби України, Державної митної служби України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання неправомірним наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 жовтня 2009 року, Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці, голови Державної митної служби України, Державної митної служби України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання неправомірним наказу голови Державної митної служби України від 23 липня 2009 року № 1301-К «По особовому складу» про припинення перебування на державній службі в митних органах старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» ОСОБА_1; поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці з 06 жовтня 2009 року; стягнення з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 10 863 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06 жовтня 2009 року по 30 грудня 2009 року (з урахуванням подальших змін та уточнень).

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що у статті 17 Закону України «Про державну службу» наведено зміст Присяги державного службовця, відповідного до якого останній, повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає, що буде вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки. Відтак, у разі припинення державної служби, керівник спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи, якого наділено правом проводити звільнення позивача, зобов'язаний зазначити у відповідному документів (наказі) у чому саме полягало порушення державним службовцем прийнятої ним Присяги державного службовця. Щодо порушення вимог законодавства з питань митної справи, то в тексті наказу від 23.07.2009 року № 1301-к не наведено жодного посилання на положення законодавства з питань митної справи, які було порушено позивачем, в чому полягала суть порушень та які наслідки для держави спричинили ці порушення. Також не було допущено порушення вимог п. п. 2.23 та 2.24 посадової інструкції старшого інспектора сектору митного оформлення № 1-4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці та наказу Державної митної служби України від 09.07.2008 року № 742, а також 11.06.2009 року позивач не був відсутній на робочому місці понад три години.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державної митної служби України від 23.07.2009 року № 1301-к «По особовому складу» про припинення перебування на державній службі в митних органах старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» ОСОБА_1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці з 06.10.2009 року. Стягнуто з Львівської митниці в користь ОСОБА_1 10 863 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці та стягнення з Львівської митниці на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3767 грн. 23 коп. звернуто до негайного виконання.

Зазначену постанову мотивовано тим, що за встановлених обставин, оскаржуваний наказ прийнято без достатніх на те правових підстав.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачами Державною митною службою України та Львівською митницею, подано апеляційні скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду, в яких висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Державної митної служби України зазначено, що наказ голови Державної митної служби України від 23.07.2009 року № 1301-к «По особовому складу», яким за порушення Присяги державного службовця, що виявилось у несумлінному ставленні до службових обовязків та порушенні вимог законодавства з питань митної справи, припинено перебування на державній службі в митних органах старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» ОСОБА_1 є правомірним та виданим з урахуванням всіх обставин, на підставі та у спосіб передбачений законодавством України, а судом першої інстанції не зясовано всіх обставин справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційну скаргу Львівської митниці обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, поданих субєктом владних повноважень, а також не зазначено мотивів їх неврахування, а тому, оскаржувана постанова є незаконною, факти встановлені судом першої інстанції не підтверджено належними доказами, а висновки суду першої інстанції суперечать фактичним обставинам справи.

Представник відповідачів, у судовому засіданні, вимоги апеляційних скарг підтримав та просить такі задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з трудової книжки БТ-ІІ № 7496642, позивача звільнено згідно п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» на підставі наказу Державної митної служби України № 1301-к від 23.07.2009 року та наказу Львівської митниці № 909-к від 06.10.2009 року.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що наказом Львівської митниці позивачу лише доведено зміст наказу Державної митної служби та проведено повний розрахунок.

Згідно наказу Державної митної служби України № 1301-к від 23.07.2009 року за порушення Присяги державного службовця, що виявилось у несумлінному ставленні до службових обов'язків та порушенні вимог законодавства з питань митної справи припинено перебування ОСОБА_1 на державній службі в митних органах на підставі подання Львівської митниці та результатів службового розслідування, згідно ст. ст. 21, 22 Дисциплінарного статуту митної служби України, затвердженого Законом України від 06.09.2005 року № 2805-ІV, п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу».

У відповідності до вимог п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Частиною 1 статтею 17 Закону України «Про державну службу» передбачено, що громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Згідно статті 21 Дисциплінарного статуту митної служби України, порушенням службової дисципліни вважається протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Згідно Подання про застосування дисциплінарного стягнення, порушення позивача полягали у порушенні Присяги державного службовця 11.06.2009 року щодо митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки «МАН» реєстраційний номер WWL6WN5/WWL7WA3, що полягало в несумлінному виконанні своїх службових обов'язків, вчиненні дисциплінарного порушення, а саме порушенні вимог наказу Державної митної служби України від 09.07.2008 року № 742, п. 4.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку Львівської митниці, відсутність на робочому місці понад 3 години, неналежне виконання своїх службових обов'язків, передбачених пунктами 2.23, 2.24 посадової інструкції старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець».

Також в поданні зазначено, що позивач відмовився від надання пояснень про що 11.06.2009 року складено акт.

Аналогічні порушення викладено у п. 4 Акту службового розслідування від 16.06.2009 року.

Як передбачено пунктами 2.23 та 2.24 Посадової інструкції старшого інспектора сектора митного оформлення № 1-4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці, останній зобов'язаний дотримуватись положень Дисциплінарного статуту митної служби України, етики поведінки державного службовця; не допускати проявів порушень трудової дисципліни, грубого та нетактовного ставлення до громадян; дотримуватись обмежень для працівників митних органів при їх перебуванні у пунктах пропуску через державний кордон України та зонах митного контролю встановлених Державною митною службою України.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Пунктом 1 наказу Державної митної служби України від 09.07.2008 року № 742 «Про обмеження для працівників митних органів при їх перебуванні у пунктах пропуску через державний кордон України та зонах митного контролю» (чинного до 19 жовтня 2009 року) встановлено, що під час виконання службових обов'язків працівникам митних органів України забороняється, зокрема, користуватися в зонах митного контролю та пунктах пропуску через державний кордон України технічними засобами телекомунікацій та мати при собі особисті технічні засоби телекомунікацій (крім службових радіоелектронних засобів, які перебувають на балансовому обліку митного органу).

Судом першої інстанції вказано, що в акті службового розслідування (сторінка 11 Акту), зазначено, що відповідно до пояснень ОСОБА_3 ОСОБА_1 телефонував близько 03 год. 30 хв. та повідомив, що він знаходиться в с. Глиниці, а тому позивачем не порушено вимог вищезазначеного нормативно-правового акту, оскільки позивач телефонував своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_3 не із зони митного контролю та пункту пропуску, а із с. Глиниці.

На думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції є хибним, оскільки судом першої інстанції не враховано, що актом службового розслідування, яке проводилось відповідно до наказу Львівської митниці від 11.06.09 р. № 379 (на тій же ст. 11 Акту), встановлено, що о 07 год. 00 хв. ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 та доповів, що він знаходиться на робочому місці і що автомобіль затримано податковою міліцією для перевірки законності ввезення товару. Наведене також підтверджується поясненнями ОСОБА_3

Таким чином, встановленим на думку колегії суддів, є факт, що позивач двічі за зміну телефонував ОСОБА_3: перший раз коли не знаходився ні в зоні митного контролю, ні в межах пункту пропуску через державний кордон України; другий раз коли знаходився на робочому місці під час виконання службових обов'язків.

Більше того, судом першої інстанції встановлено, що у Журналі прийманні на зберігання та видачі мобільних телефонів та готівки сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці навпроти П.І.Б. ОСОБА_1 у стовпці «Мобільний телефон» вчинено запис «Немає», у стовпці «прийом» проставлена дату - 10.06.09 р. та підпис відповідальної особи.

На переконання колегії суддів, вищенаведені обставини безпосередньо вказують на факт порушення позивачем вимог п. 1 наказу Державної митної служби України від 09.07.2008 року № 742 «Про обмеження для працівників митних органів при їх перебуванні у пунктах пропуску через державний кордон України та зонах митного контролю» (чинного до 19 жовтня 2009 року).

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач був відсутній на робочому місці з поважних причин, а тому останнім не допущено порушень Присяги державного службовця в цій частині.

Такий висновок суду першої інстанції базується на відповіді Мостиської комунальної центральної районної лікарні, з якої вбачається, що позивач звертався за медичною допомогою о 04 год. 00 хв. 11.06.2009 року та перебував у лікарні до 04 год. 40 хв., що підтверджується рядком 1538 Журналу запису звернень про невідкладну медичну допомогу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий зроблено без дотримання вимог ч. 3 ст. 86 КАС України.

Пунктом 1.3. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерство охорони здоров'я від 09.04.2008 р. № 189, визначено, що тимчасова непрацездатність це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Пунктами 1.1. та 1.2. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерство охорони здоров'я від 13.11.2001 № 455 (далі - Інструкція), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.14, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Відповідно до пункту 2.19. Інструкції особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов'язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Таким чином, лист Мостиської комунальної центральної районної лікарні, на думку колегії суддів, не є належним та допустимим доказом.

Окрім цього, інформація про звернення ОСОБА_1 за допомогою до лікарні спростовується іншими доказами, які досліджувались судом першої інстанції, однак яким не було надано належної оцінки.

Так, відповідно до Журналу виходу на роботу та розподілу функціональних обов'язків серед особового складу ВМО № 1 секторів митного оформлення № 1-4 митного поста «Краковець», свої посадові обов'язки в період з 20 год. 00 хв. 10.06.09 р. по 08 год. 00 хв. 11.06.09 р. старший інспектор Березяк В. Б. виконував на смузі «в'їзд, митне оформлення громадян «червоний коридор»

Розподіл функціональних обов'язків було проведено в. о. начальника СМО № 4 ВМО № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці ОСОБА_3, про що свідчить його підпис у Журналі розподілу функціональних обов'язків.

Відповідно до пояснень, наданих в. о. начальника сектору митного оформлення № 4 ВМО № 1 м/п «Краковець» ОСОБА_3, близько 03 год. 00 хв. 11.06.2009 року, старший інспектор Березяк В. Б. швидко побіг до вїзних воріт в Україну п/п «Краковець». Близько 03 год. 30 хв. старший інспектор Березяк В. Б. зателефонував в. о. начальника сектору митного оформлення № 4 ВМО № 1 м/п «Краковець» ОСОБА_3 та повідомив, що він знаходиться на дорозі в с. Глиниці для з'ясування обставин затримання податковою міліцією автомобіля.

Свідком ОСОБА_4 у своїх пояснення чітко зазначено, що після прибуття на місце затримання близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_1 вже перебував там.

З матеріалів службового розслідування, а саме пояснень громадянина ОСОБА_5 вбачається, що при вирішенні питання митного оформлення вищезазначеного автомобіля були присутні працівники митниці ОСОБА_3 та ще один митник, і ті ж самі працівники митниці були присутні при затриманні автомобіля співробітниками УПМ ДПА у Львівській області

Таким чином, це свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають безпосереднє відношення до здійснення митного оформлення вищевказаного автомобіля, а також згодом проявили свою особисту зацікавленість при виїзді, без вказівки керівництва митного поста, на місце затримання автомобіля працівниками УПМ ДПА у Львівській області.

В матеріалах справи є наявний також лист УПМ ДПА у Львівській області від 15.06.09 р. № 12465/9/26-32/2350, де стверджується, що троє працівників митниці намагались з'ясувати обставини затримання автомобіля та відмовились представитись та пред'явити посвідчення.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що комісією з проведення службового розслідування встановлено факт зацікавленості позивача у результатах митного оформлення та пропуску вантажу на митну територію України. Однак, оскільки ОСОБА_1 не здійснював безпосереднє митне оформлення даного автомобіля його не було звільнено за порушення допущені при здійсненні митного оформлення, що безпідставно не враховано судом першої інстанції.

Отже, в діях старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» ОСОБА_1 встановлено порушення вимог наказу Держмитслужби від 09.07.2008 р. № 742 «Про обмеження для працівників митних органів при їх перебуванні у пунктах пропуску через державний кордон України та зонах митного контролю», пункту 4.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку Львівської митниці, неналежне виконання службових обов'язків передбачених пунктами 2.23, 2.24 Посадової інструкції старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» Львівської митниці, затвердженої начальником митниці 25.04.2009 р.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій відповідачів, а звідси й про безпідставність позовних вимог.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг її спростовують.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2009 року в справі № 2а-6610/09/1370 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці, голови Державної митної служби України, Державної митної служби України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання неправомірним наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: А. М. Ліщинський

ОСОБА_6

Постанову складено в повному обсязі 02 листопада 2010 року