Справа № 2а-3/06
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р. Справа № 87252/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Олендера І.Я., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Балко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Перемишлянської міської ради на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.08.2006 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Перемишлянської міської ради, треті особи: Державна інспекція з контролю за цінами у Львівській області, Львівське обласне територіальне відділення антимонопольного комітету України, Державне управління захисту прав споживачів в Львівській області, Перемишлянське МКП «Перемишляниводоканал» про оскарження рішення міської ради, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в січні 2006 року звернулись до суду з адміністративним позовом до виконкому Перемишлянської міської ради про скасування рішення виконкому Перемишлянської міської ради від 22.12.2005 р. №188 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення в м. Перемишляни».

В обгрунтування позовних вимог зазначають, що 22.12.2005 року відповідачем було прийнято рішення про підвищення цін на водопостачання та водовідведення в сумі 3 грн. 97 коп. за кубічний метр. Вважають, що дане рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до статей 9 та 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», відповідачем повинно було бути в обов»язковому порядку, через районну газету «Галицький шлях», подано на обговорення населення нові тарифи з метою отримання пропозицій і зауважень щодо проекту. Крім того жодним із споживачів не було укладено договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення за прийнятими рішенням виконкому тарифами.

В ході судового розгляду справи, у зв»язку з продовженням дії оскаржуваного рішення, позивачі уточнили свої позовні вимоги та просили визнати незаконними рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 22 грудня 2005 року № 188 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення в м. Перемишляни», рішення сесії Перемишльської міської ради від 12.04.2006 року №12 «Про продовження дії тарифів, затверджених рішенням виконкому Перемишлянської міської ради до 30.06.2006 року» та рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 29 червня 2006 року №163 «Про продовження дії тарифів на водопостачання та водовідведення в м. Перемишляни».

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 04 серпня 2006 року позов задоволено. Визнано рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 22 грудня 2005 року №188 «Про затвердження тарифів на водопостачання та водовідведення в м. Перемишляни", рішення сесії Перемишльської міської ради від 12.04.2006 року №12 «Про продовження дії тарифів, затверджених рішенням виконкому Перемишлянської міської ради до 30.06.2006 року» та рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 29 червня 2006 року №163 «Про продовження дії тарифів на водопостачання та водовідведення в м. Перемишляни» - незаконними.

Вищенаведена постанова суду першої інстанції мотивована тим, що виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради не було дотримано процедурного порядку прийняття оскаржуваного рішення, зокрема не було надано можливостей прийняти участь у вирішенні даного питання громаді міста та не було доведено до відома громади м. Перемишляни через засоби масової інформації розрахунки тарифів на водопостачання та водовідведення, які прогнозувалось ввести в дію з 01.01.2005 року. Крім того наявні в матеріалах справи публікації «Водоканал» і споживачі. Чи можливий компроміс?» від 16.12.2005 року; «Сесійний балаган» від 04.11.2005 року; «Грубо порушено права споживачів» від 27.12.2005 року; «Щоб мати воду треба діяти» від 29.11.2005 року; «Народ наш мудрий і у всьому розбереться» від 27.11.12.2005 року; «Куди «течуть» наші гроші?» від 27.12.2005 року не підтверджують проведення оприлюднення тарифів, пропозицій щодо зміни тарифів та їх обґрунтування серед населення м. Перемишляни.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, її оскаржив відповідач Перемишлянська міська рада, в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити в позові. В обгрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та такою, що порушує законні права та інтереси найвищого представницького органу територіальної громади м. Перемишляни. Зазначає, що Перемишлянська міська рад прийняла рішення в межах своїх повноважень, затверджені тарифи є економічно обгрунтованими, а питання збільшення тарифів неодноразово висвітлювалось в засобах масової інформації.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду справи, перевіривши та дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

У відповідності до змісту ст.13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» необхідною умовою прийняття рішення є обов»язковий розгляд пропозицій та рекомендацій, якщо такі були внесені під час громадських слухань представниками територіальної громади, обгрунтоване прийняття чи відхилення таких пропозицій. Ігнорування виконавчим комітетом висновків та рішень громадських слухань є порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У відповідності до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 року №1160-ІV (далі Закон) державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб»єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Номою Закону передбачено, що регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, а також прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Згідно ст.8 Закону стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій. Методика підготовки аналізу регуляторного впливу затверджується Кабінетом Міністрів України і є обов»язковою для застосування. Відповідно до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №308 від 11.03.2004 року, у процесі проведення аналізу визначаються, зокрема, можливості досягнення цілей у разі прийняття регуляторного акта, наводиться оцінка впливу з визначенням та порівнянням позитивних і негативних обставин, які можуть впливати на виконання вимог акта, визначення очікуваних результатів прийняття регуляторного акта провадиться із застосуванням методу аналізу вигод та втрат, обґрунтовується запропонований строк дії акта тощо.

Кожен проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідно до аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов»язковому розгляду розробником проекту. За результатами розгляду розробник акта повністю або частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта (ст.9 Закону).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що відповідачем протиправно не було опубліковано проекту оскаржуваного рішення виконкому Перемишлянської міської ради від 22.12.2005 р. №188, а також не опубліковані аналізи регуляторного впливу, у зв»язку із встановленням нових тарифів на послуги, які надаються Перемишлянським МКП «Перемишляниводоканал».

Отже, на думку колегії суддів відповідачем у справі не було виконано вимог ст.36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Узагальнюючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради не було дотримано порядку прийняття оскаржуваного рішення, оскільки не було доведено до відома громади м. Перемишляни через засоби масової інформації (не опубліковано у жодному виданні) розрахунки тарифів на водопостачання та водовідведення, які підлягали зміні та які прогнозувалось ввести в дію з 01.01.2005 року, а тому громада міста не мала реальної можливості провести громадські слухання, прийняти участь у розгляді даного питання, що є порушенням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, постанова суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених обставинах справи та з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Перемишлянської міської ради залишити без задоволення, а постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 04 серпня 2006 року у справі № 2а-3/06 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

Судді І.Я. Олендер

ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено та підписано 12.11.2010 року.