Справа № 823/5028/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року справа №823/5028/15 11 год. 50 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Педані О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю, представника відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Інда» до державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося приватне підприємство «Інда» (далі - позивач) з позовною заявою до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Інда» від 20.05.2014 № 783.

Позов мотивований тим, що відповідач не мав права приймати спірний наказ та проводити перевірку, оскільки позивач не отримував запиту відповідача про надання пояснень та їх документального підтвердження з питань, що стосуються предмету перевірки, як того вимагають положення ст.73 Податкового кодексу України. Крім того, представник позивача зазначив, що відповідач не направив копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення на адресу позивача, не надав його під розписку посадовим особам позивача, провів перевірку без первинних документів, тим самим грубо порушив норми Податкового кодексу України. Припущення відповідача про те, що надсилання копії наказу та повідомлення про проведення перевірки, достатньо для її проведення, суперечить правовим позиціям Верховного Суду України, висловленим в постанові від 27.01.2015 (справа № 21-425а14).

Відповідач заперечував проти позову з тих підстав, що оскаржуваний наказ виданий за наявності підстав, передбачених податковим законодавством, оскільки відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 за результатами перегляду постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 27.07.2015, рішення першої інстанції, яким у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Інда» про скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області від 11.07.2014 № НОМЕР_1 відмовлено повністю, залишено без змін.

Крім того, представник відповідача просив суд замінити відповідача по справі - державну податкову інспекцію у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області, його правонаступником - державною податковою інспекцією у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області. Ухвалою суду від 26.10.2015 у задоволенні вказаного клопотання представника відповідача відмовлено оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутній запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - відповідача по справі, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.10.2015.

У судових засіданнях представники сторін підтримали правові позиції у спорі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позиції сторін у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що приватне підприємство «Інда» зареєстроване як юридична особа з 09.11.2005, ідентифікаційний код 33828504 (спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.10.2015).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом Кодекс №2755).

20.05.2014 на підставі п.п.78.1.2 п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 Кодексу №2755 відповідачем винесено наказ № 783 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Інда» з питань правильності та повноти нарахування орендної плати за землю за період з 01.04.2011 до 31.12.2013 (а.с. 15).

27.05.2014 уповноваженою особою державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області на підставі наказу від 20.05.2014 № 783 та повідомлення про проведення перевірки від 20.05.2014 № 48/23-01-22-06 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку приватного підприємства «Інда» з питань правильності та повноти нарахування орендної плати за землю за період з 01.04.2011 до 31.12.2013. Повідомлення про проведення перевірки від 20.05.2014 № 48/23-01-22-06 та копія наказу від 20.05.2014 № 783 направлено поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення 20.05.2014 директору ПП «Інда» ОСОБА_3 (акт №167/23-01-22-06/33828504).

За результатами проведеної перевірки встановлено порушення позивачем вимог п.286.2. ст.286, п.288.1., 288.5. ст.288 Кодексу №2755, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з орендної плати за землю за період з 01.04.2011 до 31.12.2013 на загальну суму 570735 грн. 30 коп., у т.ч. за квітень-грудень 2011 року 170640 грн. 90 коп., 2012 рік 200047 грн. 20 коп., 2013 рік 200047 грн. 20 коп. (а.с. 17-18).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.07.2014 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено розмір грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на загальну суму 702750 грн. 38 коп. (570735 грн. 30 коп. - основний платіж та 132021 грн. 08 коп. - штрафна (фінансова) санкція) (а.с. 16).

26.05.2015, 03.06.2015 приватне підприємство «Інда» звернулось до відповідача з листами № 260515 про актуалізацію стану розрахунків та № 030615 про надання копій (а.с. 11, 12).

04.06.2015 державною податковою інспекцією у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області надано позивачу матеріали позапланової невиїзної документальної перевірки приватного підприємства «Інда» з питань правильності та повноти нарахування орендної плати за землю за період з 01.04.2011 по 31.12.2013 (а.с. 13).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу, досліджуючи надані сторонами докази, суд керується положеннями ст.11 КАС України, здійснюючи розгляд і вирішення справи на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, у доведенні перед судом їх переконливості та не виходячи за межі позовних вимог.

Суд зазначає, що предметом даного позову є визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.05.2014 № 783. Не є предметом розгляду даної адміністративної справи правомірність дій відповідача при призначенні та проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Інда».

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із п.75.1 ст.75 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно із пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Кодексу №2755 документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пп.78.1.2, 78.1.4 п.78.1 ст.78 Кодексу №2755 документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно приписів п.286.4 ст.286 Кодексу №2755 у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Таким чином, у звязку із зміною обєкта оподаткування, а саме нормативної грошової оцінки, контролюючий орган уповноважений провести перевірку на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Кодексу №2755.

Судом встановлено, що відповідачем отримано лист Держземагентства № 162/01-09 від 07.03.2013, яким було встановлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Пунктом 79.1 ст.79 Кодексу №2755 визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених ст.77 та ст.78 цього Кодексу.

Згідно із п.79.2 ст.79 Кодексу №2755 документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

За змістом п.1.2.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України від 31.10.2012 №948 (надалі - Методичні рекомендації), чинний на момент прийняття оскаржуваного наказу, рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки приймається керівником органу ДПС відповідно до пункту 77.4 статті 77, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 та пункту 80.2 статті 80 розділу II Кодексу із зазначенням суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, підстав для проведення перевірки, дати початку та тривалості перевірки тощо, яке з урахуванням вимог Кодексу оформлюється наказом органу ДПС, на обліку в якому перебувають платники податків, для проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок платників податків із залученням працівників цього органу ДПС (за умови відсутності рішень керівників органів ДПС вищого рівня про проведення перевірки такого платника податків із цих питань за відповідні періоди).

Дослідивши копію оскаржуваного наказу від 20.05.2014 № 783, суд зазначає, що його було прийнято в.о. начальника державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області - ОСОБА_4, відповідно до п.77.4 ст.77, п.78.4 ст.78, п.79.2 ст.79 Кодексу № 2755, в наказі зазначено субєкт, перевірка якого проводиться, мета, вид перевірки, підстави для проведення перевірки, дата початку та тривалість перевірки. Враховуючи зазначене, наказ відповідає вимогам чинного на час його прийняття законодавства України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у судовому порядку може розглядатися питання про правомірність призначення та/або проведення невиїзної документальної перевірки незалежно від того чи відбулася така перевірка на час розгляду справи (рішення ВАСУ у справі № К/9991/17470/11, № К/9991/17782/11).

Наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Інда» від 20.05.2014 № 783 як ненормативний правовий акт одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом його виконання - здійсненням такої документальної позапланової невиїзної перевірки та складанням акту.

Оскільки ненормативні правові акти є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

При цьому суд позбавлений можливості закрити провадження у справі в частині оскарження наказу від 20.05.2014 № 783 на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки згідно вимог ч.2 ст.157 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. Тобто, у даному випадку, суд приходить до висновку про необхідність розгляду по суті та відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки такі вимоги не можна віднести до юрисдикції іншого суду.

Крім того, судом встановлено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Інда» про скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області від 11.07.2014 № відмовлено повністю; стягнуто з приватного підприємства «Інда» () на користь Державного бюджету України судовий збір за подання цього позову в сумі 4384,80грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 коп.) (а.с. 5-6). Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 апеляційну скаргу приватного підприємства «Інда» залишено без задоволення, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, наявність порушень вимог п.286.2. ст.286, п.288.1., 288.5. ст.288 Кодексу №2755, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з орендної плати за землю за період з 01.04.2011 до 31.12.2013 на загальну суму 570735 грн. 30 коп., у т.ч. за квітень-грудень 2011 року - 170640 грн. 90 коп., 2012 рік - 200047 грн. 20 коп., 2013 рік - 200047 грн. 20 коп. встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили 28.07.2015.

В контексті наведеного, суд зазначає, що реалізація певних етапів перевірки як то встановлення підстав для проведення перевірки, прийняття наказу про проведення перевірки, допуск до перевірки, вивчення наданих платником податків документів, оформлення результатів перевірки означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, а певні процедурні недоліки проведення перевірок, без спростування факту вчинення порушення суб'єктом господарювання, самі по собі не є такими, що звільняють останнього від відповідальності за вчинені ним порушення податкового та іншого законодавства.

Таким чином, виключно результат реалізації повноважень податкового органу у вигляді відповідного рішення, а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по проведенню перевірки та складанню акта перевірки) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами перевірки.

Щодо посилання представника позивача на правову позицію Верховного суду України, викладену в постанові від 27.01.2015 суд зазначає наступне.

У вказаній постанові Верховного суду України зазначено, що аналізованими нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, виходячи з аналізу правової позиції Верховного суду України, що знайшла своє відображення у висновках викладених у постанові від 27.01.2015, невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, однак предметом розгляду даної адміністративної справи є саме наказ відповідача «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Інда» від 20.05.2014 № 783, але аж ніяк не правомірність дій відповідача при призначенні та проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Інда» відповідно до спірного наказу. В звязку з чим, суд вважає за необхідне відступити від вказаної правової позиції Верховного суду України відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244 2 КАС України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не надано суду достатніх, належних, беззаперечних доказів у обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються заперечення.

Відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд запропонував особам, які беруть участь у справі, подати докази і з власної ініціативи витребував докази, яких, на думку суду, не вистачало для вирішення справи (ст.11 КАС України).

Представник державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області в суді обґрунтував свою позицію з посиланням на норми законодавства України.

Натомість представник позивача вмотивованих доводів на підтвердження позову не навів, а наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог обставини не свідчать про протиправність наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Інда» від 20.05.2014 № 783.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є безпідставними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Враховуючи, що свідки не залучались, судові експертизи не проводились, то підстави для стягнення з відповідача таких витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2015 року.