Справа № 825/2297/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2297/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представників позивача представника відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Тарана Ю.М., Зуєвої З.Н. Смуригіної К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агропрогрес» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року у справі за позовом Приватного підприємства «Агропрогрес» до Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ПП «Агропрогрес» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 06.03.2015 про накладення штрафу в сумі 1 157 799 грн.;

- № від 06.03.2015 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 181 147 грн.;

- № від 06.03.2015 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 648 308 грн. та накладення штрафу в сумі 324 154 грн.;

- № від 11.06.2015 про накладення штрафу в сумі 1 153 799 грн.;

- № від 11.06.2015, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 622 673 грн. та накладено штраф в сумі 311 336,50 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.09.2000 ПП «Агропрогрес» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до ЄДРПОУ, як платник податків перебуває на обліку в Козелецькій ОДПІ та зареєстроване в якості платника податків на додану вартість (Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 04.11.2013 № 200147180) та як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (Свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства від 04.11.2013 № 200147180).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.05.2015 № 20611282, основним видом діяльності ПП «Агропрогрес» (т.1 а.с.59-60) є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

В період з 09.02.2015 по 13.02.2015 Козелецькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Агропрогрес» (код за ) з питань правомірності декларування сум від'ємного значення, достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за листопад 2014 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період жовтня 2014 року та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду ПП «Агропрогрес» у розмірі 913 427 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ, поданій за жовтень 2014 року (вх. № від 20.11.2014) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків від 30 січня 2015 року № , № та 31 січня 2015 року. № , № .

В ході проведення вказаної перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198,6 ст. 196, п. 199,1 ст. 199, п. 209.2, п. 209.13 ст. 209, п. 15 прим. 1 підр. 2 р. XX Податкового кодексу України; ПП «Агропрогрес» за листопад 2014 року завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад у сумі 181 147 грн. та заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2014 року на 648 308 грн.;

- п. 50.1 статті 50 глави 2 розділу II, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198,6 ст. 196, п. 199,1 ст. 199, п. 209.2, п. 209.13 ст. 209, п. 15 прим. 1 підр. 2 р. XX Податкового кодексу України; занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками листопада 2014 року та залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та спрямовується на спеціальний рахунок на 1 157 799 грн., не задекларовані штрафні санкціями відповідно до ст. 50 Податкового кодексу України на 7 003,25 грн.; завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 16 744 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 19 лютого 2015 року № 212/22-31174509 на підставі якого було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 06.03.2015 про накладення штрафу в сумі 1 157 799 грн.;

- № від 06.03.2015 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 181 147 грн.;

- № від 06.03.2015 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 648 308 грн. та накладення штрафу в сумі 324 154 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, яке своїм рішенням від 21.05.2015 № 1424/10/25-01-10-04-15 залишило без змін оскаржені підприємством податкові повідомлення-рішення Козелецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 06.03.2015 № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 181 147 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму штрафних (фінансових) санкцій 7 003 грн.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування (в т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в частині 622 673 грн. та суми штрафних фінансових санкцій в частині 311 336,5 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму штрафних (фінансових) санкцій в частині 1 153 799 грн., а скаргу ПП «Агропрогрес» від 18.03.2015 № 01-06-50ІН (вх. № 1574/10 від 23.03.2015) в цій частині - без задоволення.

Разом з тим, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області своїм рішенням також скасувало оскаржені підприємством податкові повідомлення-рішення Козелецької ОДПІ від 06.03.2015 № про зменшення суми бюджетного відшкодування (в т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в частині 25 635 грн. та суми штрафних фінансових санкцій в частині 12 817,5 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму штрафних (фінансових) санкцій в частині 4 000 грн.; № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 16 744 грн., а скаргу ПП «Агропрогрес» від 18.03.2015 № 01-06-50ІН (вх. № 1574/10 від 23.03.2015) в цій частині задовольнило.

За результатами вказаного рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, а саме: внаслідок скасування податкових повідомлень-рішень від 06.03.2015 № , № (в певній частині) та № (повністю), Козелецькою ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.06.2015 № , № .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки, з урахуванням рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 21.05.2015 № 1424/10/25-01-10-04-15, є правомірними, оскільки згідно матеріалів справи фінансово-господарська діяльність позивача відбувалась не на законних підставах, а тому дії платника податків знаходяться поза межами правового поля. Таким чином, визначення грошового зобов'язання по податку на додану вартість є законними.

Обговорюючи питання щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань позивачу визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 06.03.2015 № та № , колегія суддів зважає на наступне.

Згідно пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу (п. 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України).

Вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 21.05.2015 № 1424/10/25-01-10-04-15, внаслідок часткового скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 06.03.2015 № , № , визначені в них грошові зобов'язання були зменшені.

Податковим органом на адресу позивача було надіслані податкові повідомлення-рішення від 11.06.2015 № , № , які були вручені підприємству, що не заперечується сторонами.

Отже, згідно п. 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення від 06.03.2015 № , № вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкових повідомлень-рішень від 11.06.2015 № , № , які містять зменшену суму грошового зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів критично оцінює посилання позивача на те, що платника двічі притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, чим прямо порушено приписи статті 61 Конституції України, з огляду на те, що податкові повідомлення-рішення від 11.06.2015 № та № не дублюють рішення № та № в частинах, що залишені без змін, оскільки на час розгляду справи, предмет спору в цій частині вже відсутній, внаслідок нечинності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 06.03.2015 № , № , а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені в цій частині, а зазначені податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані, тому що вони є такими, що відкликані податковим органом.

Стосовно правомірності визначених позивачу податкових зобов'язань у податкових повідомленнях-рішення від 06.03.2015 № та від 11.06.2015 № , № колегія суддів виходить з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у 2013, 2014 роках ПП «Агропрогрес» здійснювало господарську діяльність пов'язану з реалізацією зернових культур на експорт та з реалізацією зернових культур на внутрішньому ринку України.

При цьому, у процесі здійснення даної діяльності підприємство несло витрати на паливно мастильні матеріали, мінеральні добрива, засоби захисту рослин, транспортно-експедиційні послуги, зберігання, приймання, очищення, навантаження.

Оскільки, підприємство зареєстроване як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, то необхідно зазначити, що відповідно до пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України, виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит це товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

У разі зміни напряму використання товарів/робіт, основних фондів платник податку проводить коригування податкового кредиту виходячи з вартості придбання товарів/послуг, балансової (залишкової) вартості основних фондів, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснено зміну напряму використання.

Згідно п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов'язання відповідно до цього пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.

При цьому, з січня 2014 року набули чинності зміни до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме у підпункті «а» слова «в операціях, що не є об'єктом оподаткування» замінено словами «в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу»; у підпункті «б» слова «в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до» замінено словами «в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX».

Згідно з п. 151 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово до 31 грудня 2014 року включно від оподаткування ПДВ звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з ПДВ.

Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування ПДВ, крім вивезення сільськогосподарськими підприємствами виробниками таких зернових та технічних культур, вирощених на землях сільськогосподарського призначення, які перебувають у їх власності та/або постійному користуванні, та/або на орендованих землях, зареєстрованих належним чином відповідно до встановленого законом порядку, на дату такого експорту.

При формуванні податкового кредиту по придбаних та/або виготовлених необоротних активах, які одночасно використовуються в оподатковуваних і не оподатковуваних податком на додану вартість операціях, зазначених в абзацах першому та другому цього пункту, норми статті 199 цього Кодексу не застосовуються, сплачені (нараховані) суми податку на додану вартість по таких необоротних активах включаються до податкового кредиту.

Положеннями п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях.

Таким чином, результати такого перерахунку повинні відображатись у Додатку 7 «Pозрахунок (перерахунок) частки використання сплаченого (нарахованого) податку за придбаними (ввезеними) товарами/послугами, необоротними активами між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями (Д7)» до податкової декларації з ПДВ за грудень попереднього календарного року у відповідності Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 за № 2094/24626, чинного до 01.12.2014).

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ПП «Агропрогрес» протягом 2013 року були задекларовані обсяги постачання по операціях, які звільнені від оподаткування. Проте підприємством не було подано Додаток 7 як до скороченої декларації з ПДВ за грудень 2013 року, так і до загальної.

Натомість ПП «Агропрогрес» зазначає, що необхідність у здійсненні розподілу податкового кредиту на підставі ст. 199 Податкового кодексу України у позивача відсутня, оскільки у випадку, коли операція з продажу зернових була звільнена від оподаткування, то підприємство не мало права на податковий кредит, тому застосовувались положення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України. Відповідно до даного пункту підприємство нараховувало податкові зобов'язання, як умовний продаж.

За період 2013-2014 роки ПП «Агропрогрес» нараховано 13 882 388 грн. умовного продажу на звільнені від оподаткування операції. На такі операції складались податкові накладні та відображались в р.1 спецрежимної декларації, що підтверджується відповідними деклараціями з податку на додану вартість, реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, податковими накладними та бухгалтерськими довідками (приєднано до матеріалів справи).

Крім цього, відповідно до п. 9 Наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної, податкові накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 12, 13, 20 цього Порядку, реєструються в Єдиному реєстрі податкових накладних та не видаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг.

У верхній лівій частині такої податкової накладної робиться відповідна помітка «Х» та зазначається тип причини: 04 - Постачання у межах балансу для невиробничого використання; 09 - Постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до приєднаних до матеріалів справи реєстрів виданих податкових накладних поданих до загальної декларації податкові зведенні накладні по постачаннях для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість у лютому, квітні та червні 2013 року (тип причини - 9) відсутні; у реєстрах виданих податкових накладних до скорочених податкових декларацій відображенні виписані податкові накладні з типом причини 04 (Постачання у межах балансу для невиробничого використання) - у березні 2013 року - 1 332,8 тис. грн. ПДВ, у травні 2013 року - 5 тис. грн. ПДВ, у червні - 109,2 тис. грн., серпні - 494 тис. грн. ПДВ, у вересні - 0,5 тис. грн., з типом причини 09 (Постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість) - у вересні - 385,7 тис. грн. ПДВ, у листопаді - 654,3 тис. грн., у грудні - 1 896,7 тис. грн. ПДВ.

Враховуючи встановлене, а також те, що у 2013 році ПП «Агропрогрес» придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовувало в оподатковуваних операціях, а частково - ні, то позивач до сум податку, які мав право віднести до податкового кредиту, повинен був включити ту частку сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях відповідно до вимог ст. 199 Податкового кодексу України.

Питання щодо незастосування ст. 199 Податкового кодексу України в аналогічних випадках, було вирішене законодавцем пунктом 151 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України, який набув чинності лише у 2014 році.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПП «Агропрогрес» повинне було здійснити за 2013 рік розрахунок (перерахунок) частки використання сплаченого (нарахованого) податку за придбаними (ввезеними) товарами/послугами, необоротними активами між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями, що неминуче вплинуло б на обсяг і зміст податкового кредиту та зобов'язань у перевіряємому періоді (жовтні, листопаді 2014 року).

Крім цього, відносно 3,64% від усієї території орендованих ділянок ПП «Агропрогрес» укладені договори на оренду невитребуваних паїв (сертифікатів) та договори на тимчасове використання земельних ділянок, які не мали відповідної державної реєстрації в Держкомземі, що не заперечується сторонами.

При цьому, відповідач вважає, що 3,64% від вартості продукції зернових, реалізованої ПП «Агропрогрес» у жовтні 2014 року, яка була вирощена на таких земельних ділянках не підпадає під визначення сільськогосподарських товарів.

У свою чергу, позивач вважає, що продукція, вирощена на земельній ділянці, орендованій платником фіксованого сільськогосподарського податку, є сільськогосподарською продукцією у розумінні Податкового кодексу України незалежно від того, чи зареєстровані належним чином договори оренди такої ділянки, посилаючись зокрема на правову позицію Вищого адміністративного суду України викладену в інформаційному листі від 28.12.12 №2614/12/13-12.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року, підрозділ 2 Розділу XX Податкового кодексу України був доповнений пунктом 151 такого змісту: тимчасово до 31 грудня 2014 року включно від оподаткування ПДВ звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з ПДВ.

Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування ПДВ, крім вивезення сільськогосподарськими підприємствами виробниками таких зернових та технічних культур, вирощених на землях сільськогосподарського призначення, які перебувають у їх власності та/або постійному користуванні, та/або на орендованих землях, зареєстрованих належним чином відповідно до встановленого законом порядку, на дату такого експорту.

Таким чином, у перевіряємому періоді (жовтень, листопад 2014 року) ПП «Агропрогрес» формувало показники спірних податкових звітностей з врахуванням даної норми (пункт 151 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України), в якій у свою чергу, законодавець чітко визначив, що зернові та технічні культури, мають бути вирощені на землях сільськогосподарського призначення, у т.ч. на орендованих землях, зареєстрованих належним чином відповідно до встановленого законом порядку.

З огляду на зазначене, позивачем сформовано податковий кредит та зобов'язання для цілей оподаткування ПДВ з подальшим відображенням їх у податкових звітностях з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки продукція вирощена та реалізована ПП «Агропрогрес» на 3,64% орендованих землях, що не були зареєстровані належним чином відповідно до встановленого законом порядку, що не заперечує позивач у своїх поясненнях від 12.07.2015 (т.1 а.с.79-80).

Також, 31 січня 2015 року позивачем подано до податкового органу уточнюючий розрахунок до загальної декларації з ПДВ за жовтень місяць 2014 року № , яким зменшено рядок 19 (Від'ємне, значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за 10.2014 року) та зменшено рядок 20.2 (зарахування від'ємного значення різниці жовтня 2014 року до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - листопад 2014 року) на 129 341 грн. (приєднано до матеріалів справи).

У поданому уточнюючому розрахунку за листопад 2014 року від 30.01.2015 № зменшеною сумою у розмірі 129 341 грн. позивачем не було уточнено рядок 21.1 (залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (10.2014р), що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 11.2014р. (рядок 20.2 декларації попереднього звітного (податкового) періоду - 10.2014р.) та відповідно рядок 23.1 (Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку), чим порушено вимоги Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 13 листопада 2013 року № 678) та, як наслідок, завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 129 341 грн.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів, Козелецькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПП «Агропрогрес» не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропрогрес» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 28.10.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.