Справа № 816/2283/15
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 р.Справа № 816/2283/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2015р. по справі № 816/2283/15

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Хорольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області третя особа Фізична особа-підприєммець ОСОБА_2

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

22 червня 2015 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_1М.) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту відповідач, Хорольська ОДПІ), в якому просить суд визнати нечинним податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 17.04.2015 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 800,00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року по справі №816/2283/15 у задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: фізична особа - підприємець ОСОБА_2 про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Державного бюджету України (р/р № 4002, отримувач коштів: УДКС України у м. Полтаві, код 22030001; банк отримувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019; ідентифікаційний код 38019510; код класифікації доходів бюджету 22030001; призначення платежу: судовий збір за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, Полтавський окружний адміністративний суд) судовий збір у розмірі 1 644,30 грн (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року по справі №816/2283/15та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що на час проведення перевірки продавець ОСОБА_3, щодо якої працівниками Семенівського РВ УМВС у Полтавській області складено протокол про адміністративне правопорушення, не перебувала з нею у трудових відносинах, проте, знаходилась у трудових відносинах з ОСОБА_2, який орендує у неї частину приміщення. Отже, з викладених підстав вважає, що відсутні підстави застосовувати до неї штрафні санкції, а винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.04.2015 року є нечинним.

У надісланому клопотанні, просила розглянути справу у її відсутність, апеляційну скаргу підтримала.

Відповідач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, з викладених підстав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року залишити без змін.

Третя особа у надісланому клопотанні просив розглянути справу у його відсутність, апеляційну скаргу позивача підтримав.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 14.02.1998 (а.с. 11); здійснює торгівельну діяльність у належному їй на праві власності згідно з договором купівлі-продажу будівлі від 07.05.2003 (а.с. 50) магазині "Меркурій", що розташований за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Іванівка, вул. Леніна, 74-б; має ліцензії Головного управління Міндоходів у Полтавській області на право здійснення певного виду діяльності: роздрібна торгівля тютюновими виробами № 520725 від 11.06.2014, реєстраційний номер ліцензії 1 40 (а.с.51), роздрібна торгівля алкогольними напоями № 390404 від 11.06.2014, реєстраційний номер ліцензії 1 80 (а.с. 52).

13.01.2015 працівниками Семенівського РВ УМВСУ у Полтавської області проведена перевірка господарської одиниці "Меркурій", яке знаходиться за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Іванівка, вул. Леніна, 74-б, що належить ФОП ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), щодо дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями.

Під час перевірки встановлено факт реалізації продавцем ФОП ОСОБА_1 громадянкою ОСОБА_3 пляшки пива 0,5 л ТМ "Чернігівське Міцне" неповнолітній ОСОБА_5 (що підтверджується копією паспорта громадянки ОСОБА_5О.) за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Іванівка, вул. Леніна, 74-б. Вказаний факт підтверджується поясненнями продавця ОСОБА_3 (а.с. 33), неповнолітньої ОСОБА_5 (а.с. 34) та свідка ОСОБА_6 (а.с. 38).

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем на оспорюються.

За результатами перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення № 005520 від 13.01.2015 (а.с. 28), у якому зафіксовано порушення частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищезазначеного протоколу винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18.01.2015 (а.с. 28) та за протоколом № 1 адміністративною комісією при виконкомі Оболонської сільської ради накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с. 32), який особа сплатила, що підтверджується квитанцією (а.с. 37).

Відповідно до встановленого порушення вимог статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 005520 від 13.01.2015, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, згідно з абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" Хорольською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення від 17.04.2015 року № НОМЕР_1, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 800,00 грн (а.с. 30).

За результатами адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення - рішення залишено без змін (а.с. 9).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2015 року № НОМЕР_1, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання його нечинним.

Відмовляючи у задовенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні вказаного податкового повідомлення - рішення діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

Так, суд першої інстанції зазначив підтвердження факту порушення вимог статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", відповідальність за порушення норм якого повинна нести позивач. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України врегульовано Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Частинами 4,5 статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Відповідальність за порушення норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" несе субєкт підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 17 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема порушення вимог статті 153 цього Закону 6800 гривень.

Згідно з пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів вказує на те, що відповідач наділений повноваженнями на прийняття рішення про застосування фінансових санкцій на підставі матеріалів правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, за договором купівлі-продажу будівлі з аукціону від 07.05.2003 ОСОБА_1 придбала у власність будівлю магазину № 16 (у подальшому "Меркурій"), що знаходиться за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Іванівка, вул. Леніна 74-б, загальною площею 93,5 кв.м., з яких 62,9 кв.м. торгівельна зала, 29,2 кв.м. склад, 1,4 кв.м. коридор згідно з документами на приміщення (а.с. 50, 56-60).

01.08.2014 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендатор) укладено договір оренди частини приміщення від 01.08.2014, відповідно до якого орендодавець передає орендатору в тимчасове володіння і користування частину приміщення 50 кв.м. у магазині "Меркурій". Згідно з пунктами 2.1, 2.2 цього договору за користування площею орендар сплачує орендатору плату в розмірі 30,00 грн; витрати орендодавця, повязані з користуванням орендарем орендованою площею, повністю покриваються сумою орендної плати (а.с.12-13).

29.10.2014 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений трудовий договір, за умовами якого працівник зобов'язаний виконувати роботу продавця, а фізична особа- підприємець зобов'язується оплачувати працю працівника в розмірі 731,00 грн на місяць, час виконання робіт 4 години згідно з графіком (а.с. 54).

Також, 29.10.2014 між ФОП ОСОБА_2І та ОСОБА_3 укладений трудовий договір, за умовами якого працівник зобов'язаний виконувати роботу продавця, а фізична особа-підприємець зобов'язується оплачувати працю працівника у розмірі 370,00 грн на місяць, час виконання робіт 2 години згідно з графіком (а.с. 53).

Громадянкою ОСОБА_3 було реалізовано пляшку пива 0,5 л ТМ "Чернігівське Міцне" неповнолітній ОСОБА_5

На підтвердження реалізації саме продавцем позивача зазначеної пляшки пива неповнолітній особі, матеріали справи містять необхідні документи.

Так, за ФОП ОСОБА_1 в Хорольській ОДПІ зареєстровано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 11.06.2014, реєстраційний номер 80, та ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 11.06.2014, реєстраційний номер 40, термін дії ліцензій з 22.06.2014 по 21.06.2015. Проте ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, видані ФОП ОСОБА_2, Хорольською ОДПІ не реєструвалися.

Крім того, Хорольською ОДПІ 12.07.2013 здійснено реєстрацію реєстратора розрахункових операцій, що належить ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2); РРО призначений для використання в господарській одиниці магазині "Меркурій", що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_3 (а.с. 74).

За ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) реєстратори розрахункових операцій Хорольською ОДПІ не реєструвалися, що також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 85).

Також, 13.01.2015 згідно зі х-звітами та z-звітами денними працівником ФОП ОСОБА_1 здійснено реалізацію відповідного товару, а саме: алкогольних напоїв (а.с. 96-102).

Допитана в суді першої інстанції в якості свідка продавець магазину "Меркурій" ОСОБА_3 факт продажу пива неповнолітній особі підтвердила та зазначила, що в той день (13.01.2015) вона була єдиним продавцем магазину "Меркурій" на обидві частини приміщення, працювала як на ФОП ОСОБА_1, так і на ФОП ОСОБА_2

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вказує на те, що в момент вчинення правопорушення (продаж пива неповнолітній особі) ОСОБА_3 діяла як продавець магазину "Меркурій", виконувала обовязки продавця ФОП ОСОБА_1, зокрема за трудовим договором, укладеним з позивачем, а тому відхиляє твердження апелянта про те, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2015 ОСОБА_3 (продавець) перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2, а не з ФОП ОСОБА_1

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що допущене порушення вимог статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" має місце з вини позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.04.2015 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 800,00 грн., діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 2 КАС України.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2015р. по справі № 816/2283/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2015 р.