Справа № 2а-198/09/0770
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 р. Справа № 52699/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Каралюса В.М. , Носа С.П.

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2009р. про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного військового комісаріату, військового комісара Закарпатського обласного військового комісаріату ОСОБА_2, Генерального штабу Збройних Сил України та Командування Сухопутний військ Збройних Сил України, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання права на переваги просування або переміщення по службі під час проходження військової служби та спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 15.05.2009р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за його позовом до Закарпатського обласного військового комісаріату, військового комісара Закарпатського обласного військового комісаріату ОСОБА_2, Генерального штабу Збройних Сил України та Командування Сухопутний військ Збройних Сил України, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання права на переваги просування або переміщення по службі під час проходження військової служби та спонукання до вчинення дій (Т.1, а.с.230).

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову (Т.2, а.с.108-115).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала суду не ґрунтується на досліджених обставинах, належно поданих на розгляд суду; судом не наведено мотивів, на підставі яких зроблено висновок про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, при цьому заявлене клопотання розглянуто формально.

Окрім цього, судом не враховані обставини, при наявності яких невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення або неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову, чим порушено принцип гарантованості виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Як слідує із заявленого позову, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому, із врахуванням поданих під час розгляду справи уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право на перевагу при призначенні на посаду, рівнозначну посаді заступника військового комісара Закарпатського обласного військового комісаріату; визнати відмову в ініціюванні призначення підполковника ОСОБА_1 на посаду, рівнозначну посаді заступника обласного військового комісара з боку полковника ОСОБА_2 в умовах організаційно-штатних змін, неправомірною; визнати нечинними накази командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 87 від 20.02.2009р. в частині призначення капітана ОСОБА_5 начальником відділу обліко-призовної роботи заступником військового комісара (з призову) та начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України № 205 від 13.04.2009р. в частині призначення підполковника ОСОБА_3 заступником військового комісару та підполковника ОСОБА_4 заступником військового комісара начальником відділу обліково-мобілізаційної роботи Закарпатського обласного військового комісаріату Західного оперативного командування та скасувати їх, як виданих в порушення закону; зобовязати військового комісара Закарпатського обласного військового комісаріату оформити та подати встановленим порядком подання на призначення підполковника ОСОБА_1 з урахуванням переважного права на заняття посади, рівної заступника обласного військового комісара; відповідно до виконання військовим комісаром Закарпатського обласного військового комісаріату свого обовязку щодо внесення подання на призначення підполковника ОСОБА_1 на посаду, рівня заступника військового комісара обласного військового комісаріату згідно із встановленою номенклатурою призначення, зобовязати командування Сухопутних військ Збройних Сил України та Генеральний штаб Збройних Сил України розглянути внесене до відповідного органу військового управління подання з урахуванням переважного права позивача на зайняття такої посади; стягнути з Закарпатського обласного військового комісаріату понесені судові витрати (Т.1, а.с.11-15, 73-78, 205-211).

Під час розгляду справи 14.05.2009р. позивач подав суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та іншим органам військового управління розглядати та вирішувати питання про присвоєння чергових військових звань підполковникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вирішення справи по суті (Т.1, а.с.225-227).

Із змісту оскаржуваної ухвали убачається, що відмовляючи у задоволенні заявленого клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено мотивів, з яких можна зробити висновок про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, не наведено підстав, з яких вбачається, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та правильність відмови суду у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117, 118 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Приймаючи рішення про відмову у вжитті заходів забезпечення позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не наведено вагомих та переконливих доводів для задоволення заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи як заборона відповідачам та іншим органам військового управління розглядати та вирішувати питання про присвоєння чергових військових звань підполковникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вирішення справи по суті не відповідають заявленим позовним вимогам, є неспіврозмірними із заявленими позовними вимогами, безпосередньо не повязані з предметом спору, а також їх не можна вважати такими, що є необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Зокрема, предметом заявленого позову є вимоги, що торкаються питання проходження (просування) публічної служби, зокрема, безпідставне пониження позивача в посаді в результаті організаційно-штатних змін у обласному військовому комісаріаті, а також безпідставне надання переваги при просуванні по службі іншим особам, які призначені на посади заступників військового комісара.

При цьому обгрунтованість таких вимог розглядається судом з урахуванням всіх обставин, які мали місце на момент виникнення спірних правовідносин, а події, які матимуть місце під час розгляду справи (в тому числі присвоєння чергових військових звань підполковникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4М.) не мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені обставини виходять за межі заявлених позовних вимог, останні матимуть місце поза межами розглядуваних відносин, які торкаються, як вважає позивач, його безпідставного пониження по службі, неврахування переважного права при призначенні на посади заступника військового комісара.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову колегія суддів дає правову оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у звязку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

З урахуванням наведеного, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та іншим органам військового управління розглядати та вирішувати питання про присвоєння чергових військових звань підполковникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вирішення справи по суті фактично призвело б до порушення прав та інтересів третіх осіб, які залучені до участі в справі; а також унеможливило б виконання органами військового управління своїх повноважень, що є неприпустимим.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2009р. про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову в справі № 2а-198/09/0770 - залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Каралюс В.М. , Нос С.П.

< Текст >