Справа № 2а/1770/2697/2011
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"05" жовтня 2011 р. Справа № 2а/1770/2697/2011

номер рядка статистичного звіту 8.2.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Лабунської Ю.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекціі Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" липня 2011 р. у справі № 2а/1770/2697/2011 за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Країна смаку" до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 липня 2011 року позовні вимоги ТОВ " Країна смаку" задоволені.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № /0 від 19.11.2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 МДПІ Рівненської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що Вказав, що ТОВ "Країна смаку" в порушення п.1.8. ст. 1, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року сформувало податковий кредит в тому числі за рахунок віднесення до його складу податку на додану вартість, сплаченого в ціні холодильного обладнання, що поставлене підрядником, і при цьому в ланцюгу постачання в третій ланці постачання виявлено осіб, які за юридичною адресою не знаходяться. Відтак, податковим органом правомірно констатовано, що такі суми податку на додану вартість до бюджету не сплачені, а отже позивачем заявлена до відшкодування з бюджету сума завищена. Відповідно вважає, що податковим органом правомірно та обґрунтовано прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених у статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.11.2010 року ОСОБА_2 МДПІ оформлено акт № 373/2342/35959866 про результати невиїзної перевірки ТОВ "Країна смаку" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок в банку за жовтень місяць 2009 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалося з жовтня 2008 року по жовтень 2009 року.

В свою чергу, у вказаний період позивачем до складу податкового кредиту віднесено податок на додану вартість, сплачений в ціні холодильного обладнання постачальнику

ПП "Холодпром-В". За матеріалами зустрічної перевірки з вказаним постачальником податковим органом повністю підтверджено відомості щодо господарських операцій

ПП "Холодпром-В" з ТОВ "Країна смаку". Продовжуючи дослідження ланцюга постачання податковим органом було встановлено, що ПП "Холодпром-В" є посередником, а постачальником холодильного обладнання у другій ланці постачання є ТОВ "Інтер-Дім". Довідкою від 24.03.2010 року підтверджено взаєморозрахунки ПП "Холодпром-В" з

ТОВ "Інтер-Дім". Податковим органом встановлено, що постачальником вказаного обладнання у третій ланці постачання є ПП "Траверс-Плюс" та ТзОВ "Востокметалінвест". На адресу відповідача відповідно до направлених запитів отримано акти від податкових органів про неможливість проведення перевірки контрагентів ПП "Траверс-Плюс" та

ТзОВ "Востокметалінвест" в зв'язку з тим, що дані підприємства не знаходяться за юридичною адресою на момент перевірки.

Актом перевірки констатовано, що за результатами опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ "Країна смаку" та його контрагентів по податкових накладних віднесених до податкового кредиту вересня 2009 року розбіжностей не виявлено.

На підставі таких висновків відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.11.2010 року, згідно з яким ТОВ "Країна смаку" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2009 року на 215923,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Країна смаку", вказав, що наданими до матеріалів справи документами та актом перевірки податкового органу підтверджено, що постачальником холодильного обладнання позивачу були виписані податкові накладні, що містять всі, передбачені п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону, реквізити і доказів того, що вказані в них дані є недостовірними відповідачем не подано і судом не встановлено.

Судом встановлено, що контрагент позивача ПП "Холодпром-В" на виконання умов договору № 1/2.09 від 02.09.2009 року передав позивачу 30.09.2009 року холодильне обладнання. Судом досліджено надані позивачем докази на підтвердження факту здійснення господарської операції між позивачем та ПП "Холодпром-В" з поставки холодильного обладнання, серед яких належно оформлені накладні, витяг з журналу реєстрації довіреностей позивача з відомостями про видачу довіреності на вказані операції, лист ПП "Холодпром-В" щодо підтвердження обставин фактичної поставки (транспортування) обладнання, договір з додатками, бухгалтерська довідка про оприбуткування обладнання в бухгалтерському обліку позивача та інші і встановлено факт здійснення вказаних господарських операцій.

Поставлене холодильне обладнання було надалі використане при здійсненні позивачем будівництва заводу, що підтверджується наявними у справі актом приймання-передачі матеріалів, устаткування, обладнання в монтаж, актами приймання-передачі виконаних робіт, довідкою підрядника та іншими доказами. Спроможність ПП "Холодпром-В" на виконання робіт з монтажу вказаного обладнання також підтверджується отриманою підприємством ліцензію на здійснення господарської діяльності зі створення обєктів архітектури. Поставка обладнання також належним чином відображена в документах бухгалтерського обліку позивача та статистичній звітності, що наявні в матеріалах справи.

Суд правильно прийняв до уваги те, що відповідачем ні в акті перевірки, ні в ході судового розгляду справи не вказано заперечень щодо реальності операцій з поставки

ПП "Холодпром-В" для позивача холодильного обладнання у вересні 2009 року. Жодних доказів які б вказали на безтоварність чи не реальність вказаних господарських операцій чи не реальність даних вказаних в документах відповідачем не подано і судом не здобуто.

Суд першої інстанції вірно встановив, що поставка вказаного холодильного обладнання повязана зі здійсненням позивачем власної господарської діяльності, а саме реконструкцією приміщень існуючого консервного заводу під завод з виробництва заморожених напівфабрикатів в с. Бугрин Гощанського району Рівненської області, що підтверджується наявними в матеріалах справи дозволами на виконання будівельних робіт, актом обстеження будівництва органами податкової міліції, договором оренди земельної ділянки, актами приймання передачі виконаних робіт.

Поставка вказаного холодильного обладнання відповідає господарській меті позивача, та основним видам діяльності як позивача так і його постачальника, що вказані в реєстраційних документах.

При здійсненні вказаних господарських операцій як позивач так і його контрагент були належним чином зареєстровані і мали повну цивільну право та дієздатність, що підтверджується наявними у справі витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Позивач і його безпосередній контрагент позивача

ПП "Холодпром-В" були і є зареєстрованими платниками податку на додану вартість.

Як вбачається з платіжних документів, досліджених судом, позивачем сплачено в ціні придбання холодильного обладнання податок на додану вартість. На підставі отриманих від постачальника податкових накладних, які належно оформлені, позивачем сформовано податковий кредит та включно суму податку на додану вартість до складу бюджетного відшкодування відповідно до визначеного чинним законодавство порядку та на підставі відповідних документів.

Оскільки, по обумовленій господарській операції з придбання позивачем товару у постачальника ПП "Холодпром-В", позивач фактично сплатив постачальнику (у складі ціни придбання) суму податку на додану вартість, то позивач правомірно заявив до відшкодування з Державного бюджету України відповідну суму від'ємного значення податку на додану вартість.

З матеріалів зустрічної перевірки вбачається повне підтвердження податковими органами повноти взаєморозрахунків та звітності як безпосереднього контрагента позивача так і особи з якою мав договірні стосунки цей контрагент.

З огляду на вказане, колегією суддів не приймаються доводи апелянту щодо того, що встановлення при відпрацюванні ланцюгу постачання підприємств, по яких неможливо підтвердити включення до податкових зобовязань сум податку на додану вартість по взаємовідносинах по ланцюгу постачання з ТОВ "Країна смаку", є підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2009 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відсутність висновків зустрічних перевірок щодо підтвердження сплати податку на додану вартість постачальниками у ланцюгу постачання в третій ланці постачання товару, не впливає на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальнику товару та заявлення до бюджетного відшкодування відємного значення з податку на додану вартість. Питання відємного значення суми поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставиться у залежність від розрахунків з бюджетом інших осіб в третій ланці постачання з якими у позивача не було жодних відносин і про наявність яких позивачу навіть не було відомо.

Відповідач не подав жодних доказів на підтвердження того, що позивач у справі діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які можливо допускали контрагенти його контрагентів, або що його діяльність спрямована на здійснення операцій, повязаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобовязань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.

Податковий орган, в свою чергу, не навів будь-яких доводів щодо фіктивності господарських операцій, за наслідками яких було сформовано позивачем оспорюваний податковий кредит, не подав жодних фактичних даних, які б викликали сумнів у реальності виконання операцій з поставки холодильного обладнання позивачу.

Порушень позивачем порядку відображення в деклараціях з податку на додану вартість сум податкових зобовязань відповідачем не встановлено, наявність належно оформлених первинних документів, що містять достовірні дані на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, встановлено матеріалами справи, а будь-які обставини, які б засвідчували факт недобросовісності самого платника, відсутні.

Судом першої інстанції встановлено достовірність підтвердження фактичності здійснення позивачем господарських операцій, сплати податку на додану вартість та його сум, а отже і правомірність віднесення сум податку до податкового кредиту.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Країна смаку" вул.Князя Острозького 32,с.Бугрин,Гощанський район, Рівненська область,35442

3- відповідачу ОСОБА_2 міжрайонна державна податкова інспекція вул. Незалежності, 31,смт. Гоща,35400