Справа № 819/1648/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1648/13-a

"15" липня 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом прокурора міста Тернополя в інтересах територіальної громади міста Тернополя до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача релігійна громада «Парафія святих ОСОБА_2 і ОСОБА_1» Тернопільсько Зборівської Єпархії УГКЦ про визнання незаконним рішення та його скасування, суд -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Тернополя в інтересах територіальної громади міста Тернополя (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (надалі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача релігійна громада «Парафія святих ОСОБА_2 і ОСОБА_1» Тернопільсько Зборівської Єпархії УГКЦ про визнання незаконним рішення та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням восьмої сесії двадцять третього скликання Тернопільської міської ради від 31.03.1999 року релігійній громаді Української Греко-Католицької церкви надано у постійне користування земельну ділянку площею 1,0135 га за адресою по вул. П.Орлика, 1а в місті Тернополі. Органом місцевого самоврядування видано державний акт на право постійного користування землею І-ТР №000663 від 28.04.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №405 на земельну ділянку площею 1,0135 га для будівництва та обслуговування храму святих «ОСОБА_2 і ОСОБА_1» за адресою по вул. П.Орлика, 1а в місті Тернополі. Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за адресою вул. П.Орлика, 1а в місті Тернополі №185 від 10.09.2012 року для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, що суперечить функціональному призначенню вказаної у державному акті земельної ділянки. У звязку з цим, позивач вважає, що містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за адресою вул. П.Орлика, 1а в місті Тернополі №185 від 10.09.2012 року видано незаконно, а тому просить їх скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила задовольнити позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення, та пояснив, що наміри третьої особи щодо забудови земельної ділянки відповідали містобудівній документації, а тому, управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради було зобовязане видати містобудівні умови і обмеження. Щодо функціонального призначення, то земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового багатоквартирного будинку та земельні ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій відносяться до єдиної категорії земель, а тому згідно ч.5 ст.20 Земельного кодексу України користувач земельної ділянки має право самостійно визначати види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель. У звязку з цим, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.2. ст.121. Конституції України - прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Пунктом 3 ч.3 ст.20 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі Закон №1789) передбачено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Відповідно до п.1. ч.5. ст.23 Закону №1789 - у разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині.

Як встановлено ч.2. ст.60 Кодексу адміністративного судочинства України - з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Судом встановлено, що рішенням восьмої сесії двадцять третього скликання Тернопільської міської ради від 31.03.1999 року релігійній громаді Української Греко-Католицької церкви надано у постійне користування земельну ділянку площею 1,0135 га за адресою по вул. П.Орлика, 1а в місті Тернополі.

На підставі вищезазначеного рішення релігійній громаді Української Греко-Католицької церкви видано державний акт на право постійного користування землею І-ТР №000663 від 28.04.1999 року (а.с.18-20), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №405, на земельну ділянку площею 1,0135 га, в якому зазначено, що землю надано для будівництва та обслуговування храму святих «ОСОБА_2 і ОСОБА_1» за адресою вул. П.Орлика м.Тернопіль.

10 вересня 2012 року управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради видано містобудівні умови та обмеження №185 забудови земельної ділянки за адресою вул. ОСОБА_3Орлика, 1а (а.с.11). В пункті 1 вищезазначеного документу вказано: назва обєкта будівництва- багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення; та в пункті 3: наміри забудови - будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення.

07 травня 2013 року прокуратурою міста Тернополя, в результаті проведення перевірки дотримання Тернопільською міською радою вимог Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності» при видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки за адресою по вул. ОСОБА_3Орлика, 1а №185 від 10.09.2012 року, було направлено до Тернопільської міської ради подання про скасування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки за адресою по вул. ОСОБА_3Орлика, 1а №185 від 10.09.2012 року.

24 травня 2013 року Тернопільська міська рада листом №2063/01-10 відмовила прокуратурі міста Тернополя в задоволенні вищезазначеного подання.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.140 Конституції України та ч.1. ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Як передбачено ст.25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ч.1. ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (далі Закон №3038-VI) управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Крім цього, як встановлено п.6. ч.1. ст.7. Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до абз.2-3. ст.5 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 року №2780-ХІІ при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок.

Підпунктом 9 п.а. ч.1. ст.31 Закону №280/97-ВР та абзацом 4 ч.1. ст.14 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 року №2780-ХІІ встановлено, що до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належить надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Згідно ч.1-2. ст.20 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі Кодекс №2768-ІІІ) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Як встановлено ч.1. та п. в) ч.2. ст.92 Кодексу №2768-ІІІ право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Відповідно до п. а) ч.1. ст.96 Кодексу №2768-ІІІ землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, матеріалами справи встановлено, що державний акт на право постійного користування землею І-ТР №000663 від 28.04.1999 року видано на земельну ділянку площею 1,0135 га. для будівництва та обслуговування храму святих «ОСОБА_2 і ОСОБА_1» за адресою вул. П.Орлика м.Тернопіль.

10 вересня 2012 року управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради видано містобудівні умови та обмеження №185 забудови земельної ділянки за адресою вул. ОСОБА_3Орлика, 1а, а саме: будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення. У п.5 містобудівних умов та обмежень зазначено, що документ, що підтверджує право власності або право користування земельною ділянкою Державний

акт на право постійного користування землею І-ТР №000663 від 28.04.1999 року.

Зважаючи на викладене, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку що управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради неправомірно видало містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою вул. ОСОБА_3Орлика, 1а в місті Тернополі №185 від 10.09.2012 року на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення. Відтак, вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись, ст.ст. 2, 69, 70, 71, 77, 122, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за адресою вул. ОСОБА_3Орлика, 1а в місті Тернополі №185 від 10.09.2012 року видані управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопілсьької міської ради релігійній громаді «Парафія святих ОСОБА_2 і ОСОБА_1» Тернопільско Зборівської Єпархії УГКЦ для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений 17.07.2013 року.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.