Справа № 2а-129/09
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 19590/10

17.05.10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів Олендера І.Я., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Балко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 районної ради Львівської області на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної ради Львівської області, Комунального підприємства «Ортеп» про поновлення на посаді та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 районної ради Львівської області, Комунального підприємства «Ортеп», в якому просив поновити його на посаді директора Комунального підприємства «Ортеп»; стягнути нараховану та невиплачену заробітну плату за час перебування на посаді директора Комунального підприємства «Ортеп»; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки видачі трудової книжки в сумі 24133 грн.; стягнути моральну шкоду в сумі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; зобовязати ОСОБА_1 районну раду провести належне оформлення трудової книжки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.12.2002 року розпорядженням голови ОСОБА_1 районної ради за № 50-3/5 з позивачем в односторонньому порядку було розірвано контракт і звільнено з роботи. Власник підприємства ОСОБА_1 рада не видала йому трудової книжки при звільненні та не провела з ним розрахунку. Тільки 24.04.2007 року йому було повернуто трудову книжку без належного оформлення, через що він не міг влаштуватися на іншу роботу, а з 08.04.2005 року не мав можливості подати документи в Пенсійний відділ для нарахування пенсії та її отримання.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 відмовився від позовних вимог в частині поновлення на посаді директора Комунального підприємства «Ортеп».

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_1 районну раду Львівської області внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 відповідно до Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, а саме: внести запис про призначення на посаду директора Старояричівського спецавтотранспортного підприємства № 1305 з 01.12.1997 року; внести запис про відміну наказу Представництва ФДМУ № 34 від 28.11.1997 року «Про призначення на посаду директора Старояричівського спецавтотранспортного підприємства № 1305 ОСОБА_2»; внести запис про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Старояричівського спецавтотранспортного підприємства № 1305 згідно рішення Бродівського районного суду Львівської області від 28.03.2000 року; внести запис про увільнення ОСОБА_2 з посади директор КП Старояричівського САТП-1305 та призначення його на посаду КП «Ортеп»; внести запис про звільнення ОСОБА_2 з посади директора КП «Ортеп»; внести інші необхідні записи, які підлягають внесенню до трудових книжок працівників відповідно до Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників». Стягнено з ОСОБА_1 районної ради Львівської області на користь ОСОБА_2 44352 грн. 50 коп. з нарахуванням індексації за весь час затримки заробітної плати. В решті частини позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що судом встановлено, що позивачу за час роботи на посаді директора Старояричівського САТП-1305 та КП «Ортеп» з 1997 року по 03.12.2002 року не було внесено жодного запису в його трудову книжку. Згідно п. 4.1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» позивачу необхідно сплатити середній заробіток до дня винесення судом рішення, оскільки при виявленні його трудової книжки відповідачем не було внесено в трудову книжку позивача жодних записів в добровільному порядку. Заявлений позов про стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягає до задоволення, так як жодних розрахунків завданої моральної шкоди позивачем не представлено, сам позивач, отримавши трудову книжку не звернувся до відповідача про внесення відповідних записів до неї.

Не погодившись із таким рішенням суду його оскаржив відповідач ОСОБА_1 районна рада Львівської області, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині задоволених вимог позивача, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим в судовому засіданні, судом першої інстанції, не дана належна оцінка всім матеріалам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач покликається на те, що за період перебування позивача на посаді директора КП «Старояричівського САТП-1305», директора КП «Ортеп» трудова книжка ОСОБА_2 в районній раді не перебувала. Призначення позивача на посаду директора КП «Ортеп» проводилося з посади директора Старояричівського САТП-1305, на якій його було поновлено згідно наказу № 8 від 18.04.2000 року відділом управління майном і приватизації на виконання рішення Бродівського районного суду Львівської області від 28.03.2000 року. Після ліквідації відділу в районну раду трудові книжки керівників комунальних підприємств не передавалися, оскільки вони зберігалися в відділах кадрів цих підприємств згідно штатних розписів цих підприємств. Згідно довідки архівного відділу ОСОБА_1 районної державної адміністрації книг руху трудових книжок не виявлено, що підтверджує збереження трудових книжок директорів комунальних підприємств на підприємствах згідно штатного розпису. Всі необхідні розпорядження для внесення записів відділом кадрів підприємства у трудову книжку ОСОБА_2 було надано, що підтверджується наданням їх копій суду позивачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача (апелянта) на підтримання вимог апеляційної скарги та позивача на її заперечення, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, в межах заявлених в ній вимог, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; 4) спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Розглядаючи спір, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив юридичну природу спірних правовідносин у вказаній справі і закон, який їх регулює.

Так, зокрема, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_2 працював на посадах директора Старояричівського спецавтотранспортного підприємства № 1305 та директора комунального підприємства «Ортеп». Відповідно до вказаних посад, він не був державним службовцем, присягу не приймав, ранг йому присвоєний не був, працював за контрактом, відповідно й не був службовцем в органах місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється зокрема на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з неї.

Пунктом 15 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

До посадових осіб органів місцевого самоврядування належать не всі працівники цих органів, а лише керівники та відповідні працівники, які займають посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 не перебував на публічній службі, а відтак, спір, який виник між ним та відповідачами, не пов'язаний з проходженням та звільненням з публічної служби, а тому дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (п.1ч.1ст.157 КАС України), в даному випадку між сторонами існує спір про захист прав, що виникають із трудових відносин, який відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині скасування судового рішення першої інстанції є суттєвими, провадження в справі підлягає закриттю, оскільки порушення провадження у справі та її розгляд помилково здійснено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 районної ради Львівської області задовольнити частково.

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2009 року у справі № 2а-129/09 скасувати та провадження в справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 21.05.2010 р.