Справа № 804/3329/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Жукова Є.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2015 рокусправа № 804/3329/15
Приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Фірсік Д.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 р. у справі №804/3329/15 за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування наказу від 03.02.2015 року №37 Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2015 року № та №,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2015р. позивач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» (далі - позивач) звернувся з позовом до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової невиїзної перевірки, скасування наказу від 03.02.2015 року №37 Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2015 року № та №.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що обставин для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки підприємства щодо питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами, визначених ст.78 Податкового кодексу України у податкового органу обєктивно не існувало, а відтак, вона проведена незаконно.

Підприємство по взаємовідносинам з контрагентами вже було предметом попередніх планових перевірок, висновки яких викладені в актах від 26.09.2011 року № 55/5127/23-206/31197615 та від 17.09.2014 року № 3804/31/04-03-22-01-08/31197615.

В порушення норм Податкового кодексу України, податковим органом копія наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ НВП «Алмет» № 37 від 03.02.2015 року та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової документальної невиїзної перевірки на адресу товариства направлені 04.02.2015 року та отримані 17.02.2015 року вже після проведення перевірки, а тому у відповідача не виникло право на проведення позапланової документальної невиїзної перевірки.

Акт перевірки не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, оскільки не містить систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства, всіх суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності товариства, у тому числі і по взаємовідносинам з контрагентами.

Отже, підставою для подання позову є протиправність дій посадових осіб Дзержинської ОДПІ, які полягають у порушенні вимог чинного законодавства при винесенні спірного наказу, проведенні перевірки та формуванні безпідставних та необґрунтованих висновків в акті перевірки від 04.02.2015 року на підставі яких відповідачем незаконно було видано податкове повідомлення-рішення за формою «Р» № НОМЕР_1 від 11.02.2015 року та податкове повідомлення-рішення за формою «Р» № НОМЕР_2 від 11.02.2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року в задоволенні позову позивачу відмовлено в повному обсязі.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не зясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки такому факту, що початок проведення позапланової документальної невиїзної перевірки TOB НВП «Алмет» щодо питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з TOB «Єва-Дніпро», ДП «ЦАС» TOB «Єва-Дніпро»; TOB «РИВС», TOB «Матадор»; ПП «Полюс»; ПП «Вісмут» визначений 04.02.2015 року, а наказ та повідомлення на перевірку отримано уповноваженим представником підприємства лише 17.02.2015 року.

Судом не взято до уваги п. 2 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України де визначено,

що контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові

перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78

цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під

час попередніх перевірок платника податків.

Усі первинні документи надані суду першої інстанції по фінансово - господарських операціях з контрагентами за перевіряємий період складені з урахуванням вимог чинного законодавства України та не суперечать йому. Тобто вони мають всі обов'язкові реквізити, підписи повноважних осіб та скріплені печаткою.

Висновки посадових осіб відповідача та суду першої інстанції щодо господарських операцій поставки товарів які не підтверджуються стосовно відсутності фізичних та технологічних можливостей та іншого майна, які економічно необхідні для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів є припущенням та спростовуються наданими первинними документами та доказами, що підтверджують придбання, отримання, перевезення товару, розрахунки за товари, а також наявними складськими приміщеннями як у постачальників продукції так і у покупця, а також транспортними засобами та іншим майном за допомогою якого здійснювалось виконання всіх договірних умов між підприємствами.

Матеріалами перевірки та у судовому розгляді жодним чином не підтверджено факт нереальності операції, або її безтоварності та відсутні будь-які докази, які підтверджують факт нікчемності угоди. Основними підставами в акті перевірки, які викладені в якості обгрунтування нереальності угоди є нічим не обгрунтовані твердження та припущення інспектора, які взяті судом до уваги та викладені у оскаржуваній постанові суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ НВП Алмет є юридичною особою, зареєстроване 04.12.2000 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.44).

Відповідно до п.п.2.2 п.2 розділу I Статуту ТОВ НВП Алмет, предметом діяльності позивача є: у сфері послуг: науково-дослідні, проектні, дослідно-конструкторські, будівельні, монтажні, ремонтні роботи; виконання пусконалагоджувальних робіт, технічного обслуговування, устаткування, розробка автоматичних систем управління, нестандартного обладнання для промислових технологій тощо; у сфері виробництва: виробництво розкислювачів сталі (у тому числі з алюмінію); будівельних і оздоблених матеріалів та оптова, роздрібна торгівля тощо; у сфері торгівлі: внутрішня, оптова, роздрібна (в тому числі комісійна) торгівля; зовнішня торгівля (здійснення експортно-імпортних угод, включаючи бартерні, надання брокерських, лізингових, маркетингових, дилерських послуг в зовнішньоекономічній діяльності, в тому разі з використанням іноземних інвестицій тощо (т.2 а.с.2-7).

Згідно ліцензії серії АВ № 611201, виданої Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 22.06.2012 року, видом господарської діяльності позивача є: заготівля, переробка, металургійна переробка металобрухту кольорових металів. Строк дії ліцензії з 27.06.2012 року по 27.06.2017 року (т.1 а.с.48).

Позивач взятий на податковий облік 08.12.2000р. в ДПІ у м.Дніпродзержинську, зареєстрований платником податку на додану вартість 08.12.2000 року (т.1 а.с.45, 67).

Наказом Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.02.2015 р. №37 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2, п.79.3 ст.79 Податкового кодексу України у звязку з ненаданням підприємством первинних документів на письмовий запит Дніпродзержинської ОДПІ протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту у звязку з отриманням постанови від 14.11.2014 року старшого слідчого ВКР ФР ГУ Міндоходів у Житомирській області про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ НВП Алмет в рамках кримінального провадження № 0000074, наказано провести з 04.02.2015 року ТОВ НВП Алмет документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ДП ЦАС ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ТОВ РИВС () за грудень 2011 р., січень 2012 р., травень 2012 р. вересень 2012 р. ТОВ Матадор () квітень 2012 р. червень 2012 р., серпень 2012 р. вересень 2012 р., ПП Полюс () грудень 2011 р., березень 2012 р. квітень 2012 р., ПП Вісмут () за жовтень 2012 р. грудень 2012 р. (т.1 а.с.62).

За результатами проведеної перевірки, відповідачем було складено акт від 04.02.2015 р. №103/9/04-03-22-03/31197615 Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ДП ЦАС, ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ТОВ РИВС () за грудень 2011 р., січень 2012 р., травень 2012 р. вересень 2012 р. ТОВ Матадор () квітень 2012 р. червень 2012 р., серпень 2012 р. вересень 2012 р., ПП Полюс () грудень 2011 р., березень 2012 р. квітень 2012 р., ПП Вісмут () за жовтень 2012 р. грудень 2012 р. (т.1 а.с.66-98).

Перевіркою встановлено, що в перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з ТОВ Єва-Дніпро за лютий 2011 р., ДП ЦАС, ТОВ Єва-Дніпро за лютий 2011 р., ТОВ РИВС за грудень 2011 р., січень 2012 р., травень 2012 р. вересень 2012 р. ТОВ Матадор квітень 2012 р. червень 2012 р., серпень 2012 р. вересень 2012 р., ПП Полюс грудень 2011 р., березень 2012 р. квітень 2012 р., ПП Вісмут за жовтень 2012 р. грудень 2012 року.

Відносно контрагента ТОВ Єва-Дніпро, то в акті перевірки від 19.05.2012 р. №01764/1501/35544098 контролюючим органом встановлено, що підприємство не мало достатніх виробничих потужностей, працівників, офісних та складських приміщень, інших основних засобів для забезпечення введення фінансово-господарської діяльності в обсягах задекларованих показників.

Відносно контрагента ДП ЦАС ТОВ Єва-Дніпро контролюючим органом в акті перевірки від 28.01.2013 р. №1101/231/35544098 встановлено, що у зазначеного підприємства відсутнє майно та інші матеріальні ресурси: трудові ресурси, основні фонди, складські приміщення, транспортні засоби, які економічно необхідні для здійснення операцій з купівлі-продажу.

Відносно контрагента ТОВ РИВС Дніпродзержинською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області було отримано постанову слідчого ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Житомирській області від 14.11.2014 р. при цьому зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ РИВС знаходиться в стані 16-припинено (ліквідовано, закрито), за місцем реєстрації фактично не знаходиться, не має основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, персоналу та інших умов для ведення господарської діяльності. Актом перевірки від 21.12.2012 р. №7211/224/34914473 по платнику податку ТОВ РИВС контролюючим органом встановлено відсутність обєктів оподаткування по операціях з придбання (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям у 2011-2012 році.

Відносно контрагента ТОВ Матадор контролюючим органом в акті перевірки від 21.12.2012 р. №7200/224/31820299 встановлено, що у підприємства відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям.

Відносно контрагента ПП Полюс () контролюючим органом в акті перевірки від 10.04.2013 р. №1170/224/32350538 встановлено відсутність об'єктів оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям.

Відносно контрагента ПП Вісмут контролюючим органом в акті перевірки від 06.12.2013 р. №397/223/38113463 встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів господарської діяльності, при цьому документально не підтверджено проведені господарські операції з платнками податків з 01.10.2010 р. по 31.11.2013 р.; не встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків з платниками податків з 01.10.2010 р. по 30.11.2013 р.

За висновками акту перевірки ТОВ НВП Алмет встановлено порушення: п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2, п.138.4, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті донараховано податок на прибуток на загальну суму 13 118 006 грн., в тому числі: I кварталі 2011 р. 1 322 401 грн.; VI квартал 2011 р. 2 950 900 грн.; 2012 р. 8 844 705 грн.; п.п. 14.1.36. п.п.14.1.56, п.п. 14.1.231 п.14.1, ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на додану вартість на загальну суму 12 047 449 грн., у тому числі: лютий 2011 р. 1 057 921 грн.; грудень 2011 р. 2 566 000 грн.; січень 2012 р. 740 000 грн.; березень 2012 р. 601 000 грн.; квітень 2012 року 1 401 200 грн.; травень 2012 р. 835 200 грн.; червень 2012 р. 960 000 грн.; липень 2012 р. 290 000 грн.; серпень 2012 р. 754 400 грн.; вересень 2012 р. 793 328 грн.; жовтень 2012 р. 945 000 грн.; листопад 2012 р. 639 000 грн.; грудень 2012 р. 464 400 грн. (т.1 а.с.97-98).

На підставі акту перевірки від 04.02.2015 року №103/9/04-03-22-03/31197615, Дніпродзержинською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення: форми Р від 11.02.2015 р. № відповідно до якого ТОВ НВП Алмет збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у загальній сумі 18 071 174, 00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 12047449 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6023725 та форми Р від 11.02.2015 р. № відповідно до якого ТОВ НВП Алмет збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 17 693 408,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 11 795 605,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5 897 803,00 грн. (т.1 а.с.111-112).

Позивачем подано заперечення на акт перевірки від 04.02.2015 р. за №103/9/04-03-22-03/31197615, за результатами розгляду яких контролюючим органом надано відповідь про те, що висновки щодо виявлених порушень по акту перевірки є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України (т.1 а.с.99-110).

Як вбачається з матеріалів справи щодо взаємовідносин між ТОВ Алмет з ТОВ РИВС, колегія суддів встановила наступне.

Згідно договору купівлі-продажу від 01.12.2011 р. №120111, укладеного між ТОВ Алмет (надалі-Покупець) та ТОВ РИВС (надалі-Продавець) продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті та кількості, вказаних у видаткових накладних (т.1 а.с.176).

В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору позивачем було надано копії податкових накладних, видаткових накладних та товарно-транспортних накладних (т.2 а.с.11-181).

Згідно акту приймання-передачі векселя від 02.04.2012 року розрахунки між позивачем та ТОВ РИВС відповідно до додаткової угоди № 1 від 02.04.2012 року до договору № 120111 від 01.12.2011 року були проведені векселем серія АА № 2037493 номінальною сумою 7484400.00 грн.; акту приприймання-передачі векселя від 30.09.2012 року розрахунки між позивачем та ТОВ РИВС відповідно до додаткової угоди № 3 від 30.09.2012 року до договору № 120111 від 01.12.2011 року були проведені векселем серія АА № 0857330 номінальною сумою 5614187.00 грн.; акту приймання-передачі векселя від 01.08.2012 року розрахунки між позивачем та ТОВ РИВС відповідно до додаткової угоди № 1 від 02.04.2012 року до договору № 120111 від 01.12.2011 року були проведені векселем серія АА № 0857327 номінальною сумою 1124196.99 грн. (т.1 а.с.177-179, т.7 а.с.87-89).

Згідно п.6.1 вищезазначеного договору, поставка товару здійснюєтьсяя покупцем своїм транспортом або з залученням сторонніх перевізників за свій рахунок.

Факт перевезення товару підтверджено належним чином складеними товарно-транспортними накладними.

Згідно п.1.1 договору про відступлення права вимоги № 062615 від 26 червня 2012 року ТОВ «РИВС» (далі-первісний Кредитор), ТОВ «Торіус Трейд» (далі-Новий кредитор) та ТОВ НВП «Алмет» (далі-Боржник), первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває права вимоги сплатити Боржником ОСОБА_5 кредитору суму заборгованності у розмірі 9945000.00 грн., належне ОСОБА_5 кредиторові у відповідності з договором поставки №120111 від 01.12.2011 р., укладеного між ТОВ Алмет та ТОВ РИВС (т.7 а.с.90).

Згідно протоколу про залік взаємних вимог від 27.06.2012 року між ТОВ «Торіус Трейд» та ТОВ НВП «Алмет» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 062615 від 26 червня 2012 року проведено взаємозалік в рахунок виконання договірних зобовязань (т.7 а.с.91).

Відповідачем за основу щодо порушення з цим контрагентом взято висновки акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ривс» від 21 грудня 2012 року № 7211/224/34914473 ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська (т.6 а.с.59-103).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2013 р. №804/1873/13-а визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Ривс за результатами якої був складений акт від 21.12.2012 р. №7211/224/34914473 (т.1 а.с.180-183).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013 р. у справі №804/1873/13-а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2013 р. була залишена без змін (т.1 а.с.184-185).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2013 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2013 р. та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2013 р. №804/1873/13-а було відмовлено (т.2 а.с.9-10).

Щодо взаємовідносин ТОВ Алмет з ТОВ Матадор, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно договору купівлі-продажу №0402/01 від 02.04.2012 р., укладеного між ТОВ Алмет (надалі-Покупець) та ТОВ Матадор(надалі-Продавець), відповідно до якого продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті та кількості, вказаних у видаткових накладних (т.1 а.с.186).

В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору позивачем у якості первинних документів було надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні (т.2 а.с.182-229, т.3 а.с.1-60).

Згідно акту прийманняч-передачі векселя від 30.09.2012 року розрахунки між позивачем та ТОВ Матадор відповідно до додаткової угоди від 30.09.2012 року до договору № 0402/01 від 02.04.2012 року були проведені векселем серія АА № 0857331 номінальною сумою 4560384.00 грн. (т.1 а.с.187, т.7 а.с.85).

Згідно п.6.1 вищезазначеного договору, поставка товару здійснюється покупцем своїм транспортом або з залученням сторонніх перевізників за свій рахунок.

Факт перевезення товару підтверджено належним чином складеними товарно-транспортними накладними (т.3 а.с.1-60).

Згідно п.1.1 договору про відступлення права вимоги № 062508 від 25 червня 2012 року ТОВ «Матадор» (далі-первісний Кредитор), ТОВ «Торіус Трейд» (далі-Новий кредитор) та ТОВ НВП «Алмет» (далі-Боржник), первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває права вимоги сплатити Боржником ОСОБА_5 кредитору суму заборгованності у розмірі 9246000.00 грн., належне ОСОБА_5 кредиторові у відповідності з договором поставки №0402/01 від 02.04.2012 р., укладеного між ТОВ Алмет та ТОВ Матадор (т.7 а.с.86).

Згідно протоколу про залік взаємних вимог від 27.06.2012 року між ТОВ «Торіус Трейд» та ТОВ НВП «Алмет» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 062508 від 25 червня 2012 року проведено взаємозалік в рахунок виконання договірних зобовязань (т.7 а.с.91).

Відповідачем за основу щодо порушення з цим контрагентом взято висновки акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Матадор» від 21 грудня 2012 року № 7200/224/31820299 ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська (т.6 а.с.104-146).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 р. №804/1440/13-а визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби, щодо коригування показників податкової звітності ТОВ "МАТАДОР" () за період з грудня 2011 року по жовтень 2012 року, яке відбулося на підставі акту № 7200/224/31820299 від 21.12.2012 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ "МАТАДОР" () під час здійснення господарських відносин з ТОВ "Інфотерм" (код за ) за червень 2011 року. ТОВ "Олімп" () за вересень 2011 року. ПП "СВ Гермес" ( ) за березень 2011 року. ПВП "Форест" () за червень 2011 року. ТОВ "Кафепродакшн" () за січень 2011 року. ТОВ "Пасіфік () за вересень 2011 року, БПП "Сура" () за вересень 2011 року, ТОВ "Хімагросервіс" () за листопад 2011 року, в тому числі дії з виключення з електронної бази даних "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України"сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ "МАТАДОР" () у податкових деклараціях за період з грудня 2011 року по жовтень 2012 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відновити показники податкової звітності ТОВ "МАТАДОР" () за період з грудня 2011 року по жовтень 2012 року, в тому числі зобов'язати відобразити в електронній базі даних "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України" суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ "МАТАДОР" () включило до податкових декларацій з податку на додану вартість за період з грудня 2011 року по жовтень 2012 року (т.1 а.с.188-193).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Державної податкової служби України залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі № 804/1440/13-а за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ЛАДА-ЛТД" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Державної податкової служби України про визнання протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії залишено без змін (т.1 а.с.194-195).

Щодо господарських взаємовідносин ТОВ НВП Алмет з ПП Полюс колегія суддів зазначає наступне.

Згідно договору купівлі-продажу №1004/04 від 04.10.2011 р., укладеного між ТОВ Алмет (надалі-Покупець) та ПП Полюс (надалі-Продавець), відповідно до якого продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті та кількості, вказаних у видаткових накладних (т.1 а.с.196).

В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору позивачем у якості первинних документів було надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні ( т.3 а.с.61-128).

Згідно акту прийманняч-передачі векселя від 01.06.2012 року розрахунки між позивачем та ПП Полюс відповідно до додаткової угоди від 01.06.2012 року до договору № 1001/04 від 04.10.2011 року були проведені векселем серія АА № 2037496 номінальною сумою 7332000.00 грн.; акту прийманняч-передачі векселя від 02.06.2012 року розрахунки між позивачем та ПП Полюс відповідно до додаткової угоди від 22.11.2011 року до договору № 1001/04 від 04.10.2011 року були проведені векселем серія АА № 2037495 номінальною сумою 13393800.00 грн.; акту прийманняч-передачі векселя від 31.12.2012 року розрахунки між позивачем та ПП Полюс відповідно до додаткової угоди № 2 від 31.12.2012 року до договору № 1001/04 від 04.10.2011 року були проведені векселем серія АА № 0857332 номінальною сумою 12290400.00 грн. (т.1 а.с.197-199, т.7 а.с.92, 93, 94).

Згідно п.6.1 вищезазначеного договору, поставка товару здійснюється покупцем своїм транспортом або з залученням сторонніх перевізників за свій рахунок.

Факт перевезення товару підтверджено належним чином складеними товарно-транспортними накладними (т.3 а.с.95-128).

Відповідачем за основу щодо порушення з цим контрагентом взято висновки акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Полюс» від 10.04.2013 року № 1170/224/32350538 ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська (т.6 а.с.158-189).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2014 р. справа №804/16827/13 визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів Дніпропетровської області щодо виключення (коригування), на підставі ОСОБА_3 №1170/224/32350538 від 10.04.2013р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України ПП Полюс () під час здійснення господарських відносин з ТОВ Інфотерм (код за 7) за червень 2011 року, ПП СВ Гермес (код за ) за березень 2011, ПВП Форест () за червень 2011 року, ТОВ Кафепродакшн (код за ) за січень 2011 року, з електронної бази даних Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України Податковий блок та інших електронних баз даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ПП Полюс у податкових деклараціях за період квітень 2011р. по травень 2012 р. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів Дніпропетровської області відновити в електронній базі даних Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України Податковий блок показники податкової звітності ПП Полюс (), зазначених останнім в податкових деклараціях за період з березня 2011 року по травень 2012 року (т.1 а.с.200-204).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 р. у справі №804/16827/13-а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2014 р. у справі №804/16827/13-а - залишено без змін (т.1 а.с.205-208).

Щодо взаємовідносин ТОВ НВП Алмет з ПП Вісмут (ТОВ Поліметал-торг) колегія суддів зазначає наступне.

Згідно договору купівлі-продажу №1001-02 від 01.10.2012 р., укладеного між ТОВ Алмет (надалі-Покупець) та ТОВ Поліметал-Торг (надалі-Продавець), відповідно до якого продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті та кількості, вказаних у видаткових накладних (т.1 а.с.209).

В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору позивачем у якості первинних документів було надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні ( т.3 а.с.129-250).

Згідно п.6.1 вищезазначеного договору, поставка товару здійснюється покупцем своїм транспортом або з залученням сторонніх перевізників за свій рахунок.

Факт перевезення товару підтверджено належним чином складеними товарно- транспортними накладними (т.3 а.с.207-250).

Відповідачем за основу щодо порушення з цим контрагентом взято висновки акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП Вісмут від 06.12.2013 р. №397/223/38113463 (т.6 а.с.190-215).

Щодо взаємовідносин ТОВ НВП Алмет з ТОВ Єва-Дніпро колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки від 04.02.2015 року відповідачем встановлено, що ТОВ НВП Алмет мав фінансово-господарську взаємовідносини з ТОВ Єва-Дніпро на підставі договору від 05.01.2011 року № 010511.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ Єва-Дніпро відвантажено на адресу позивача продукцію полосу алюмінієву, профіль алюмінієвий, прокат алюмінієвий, алюміній А-0 та сума витрат на придбання товару віднесена до складу витрат податкового періоду 1 квартал 2011 року.

Сума податкового кредиту по податковим накладним згідно податкових декларацій з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, розрахунків коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість що ТОВ НВП Алмет включено до складу податкового кредиту у відповідних періодах 2011 року, що відповідає даним Системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України (т.1 а.с.69).

Ці факти не є спірними по справі.

Відповідачем за основу щодо порушення з цим контрагентом взято висновки акту перевірки ТОВ Єва-Дніпро від 19.05.2012 року № 01764/1501/35544098 з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності повноти нарахування по податку на додану вартість за період з 01.04.2009 року 01.05.2011 року.

Щодо взаємовідносин ТОВ НВП Алмет з ДП ЦАС ТОВ Єва-Дніпро колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки від 04.02.2015 року відповідачем встановлено, що ТОВ НВП Алмет мав фінансово-господарську взаємовідносини з ДП ЦАС ТОВ Єва-Дніпро на підставі договору від 01.02.2011 року № 020108.

На виконання умов зазначеного договору позивачем отримано видаткову накладну, а сума витрат на придбання товару віднесена до складу витрат податкового періоду 1 квартал 2011 року.

Сума податкового кредиту по податковим накладним згідно податкових декларацій з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, розрахунків коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість що ТОВ НВП Алмет включено до складу податкового кредиту у відповідних періодах 2011 року, що відповідає даним Системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України (т.1 а.с.71).

Ці факти не є спірними по справі.

Відповідачем за основу щодо порушення з цим контрагентом взято висновки акту про неможливість проведення зустрічної звірки ДП ЦАС ТОВ Єва-Дніпро за лютий 2011 року, квітень-червень 2011 року від 28.01.2013 р. №411/22/36094554 (т.6 а.с.147-157).

Щодо вимог позивача про скасування наказу від 03.02.2015 року №37 Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та яка проводиться на підставі податкових документів, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом (п.п. 75.1.2. ст. 75 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 78.1.11 п.п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України передумовою проведення документальних позапланових перевірок має бути отримання судового рішення (слідчого сідді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно пунктів 78.4. та 78.5. ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

За приписами п. 78.2 Податкового кодексу України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет зазначено пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2, п.79.3 ст.79 Податкового кодексу України.

Згідно акту від 26.09.2011 року № 55/5127/23-206/31197615 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ НВП «Алмет» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2011 року валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2011 року» та акту від 17.09.2014 року № 3804/31/04-03-22-01-08/31197615 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ НВП «Алмет» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 31.12.2013 року валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 31.12.2013 року» податковим органом перевірялося дотримання вимог податкового законодавства за вказані періоди з усіма контрагентами, в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ДП ЦАС, ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ТОВ РИВС () за грудень 2011 р., січень 2012 р., травень 2012 р. вересень 2012 р. ТОВ Матадор () квітень 2012 р. червень 2012 р., серпень 2012 р. вересень 2012 р., ПП Полюс () грудень 2011 р., березень 2012 р. квітень 2012 р., ПП Вісмут () за жовтень 2012 р. грудень 2012 р. (т.1 а.с.115-154, 155-175).

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми податкового законодавства, контролюючий орган безпідставно прийняв наказ від 03.02.2015 року №37 Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет, який підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій по проведенню позапланової невиїзної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, початок проведення позапланової документальної невиїзної перевірки TOB НВП «Алмет» щодо питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з TOB «Єва-Дніпро» (), ДП «ЦАС» TOB «Єва-Дніпро» (); TOB «РИВС» (), TOB «Матадор» (); ПП «Полюс» (); ПП «Вісмут» (), визначений 04.02.2015 року.

Контролюючим органом копія наказу начальника Дніпродзержинської ОДПІ від 03.02.2015 року № 37 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB НВП «Алмет», як і письмове повідомлення № 1538/04-03-22-03 про дату початку та місце проведення позапланової документальної невиїзної перевірки TOB НВП «Алмет» на адресу товариства рекомендованим листом із повідомленням про вручення направлені 04.02.2015 року о 15 годині 34 хвилини, про що свідчить витяг з сайту Укрпошти та в матеріалах справи знаходиться копія чеку Укрпошти про відправку даного листа, тобто вже після проведення самої перевірки, бо в цей час директору TOB НВП «Алмет» вручено ОСОБА_3 «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки TOB НВП «Алмет» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з TOB «Єва-Дніпро» () за лютий 2011 року, ДП «ЦАС» TOB «Єва-Дніпро» () за лютий 2011 року; TOB «РИВС» () за грудень 2011 року, січень 2012 року, травень 2012 року - вересень 2012 року, TOB «Матадор» () за квітень 2012 року - червень 2012 року, серпень 2012 року - вересень 2012 року; ПП «Полюс» () за грудень 2011 року, березень 2012 року - квітень 2012 року; ПП «Вісмут» () за жовтень 2012 року - грудень 2012 року» № 103/9/04-03-22-03/31197615 від 04.02.2015 р.

Наказ № 37 від 03.02.2015 року та повідомлення про перевірку від 04.02.2015 року уповноваженим представником підприємства отримано лише 17.02.2015 року вх. № 68-1, № 68-3 вже після проведення перевірки.

За приписами п.79.2. ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача не виникло права на проведення позапланової документальної невиїзної перевірки TOB НВП «Алмет», а тому дій відповідача по проведенню позапланової невиїзної перевірки позивача є протиправними.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2015 року № та № колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік, за отриманий товар у відповідному рядку 05.1 СВ Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» було визначено вартість купленого та отриманого товару (т.6 а.с.229-230).

Що стосується розрахунків векселем, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на дату оформлення та видання векселів TOB НВП «Алмет» існувало як юридична особа, було зареєстровано в установленому порядку, відомості про підприємство містилися в Єдиному державному реєстрі, а відповідно ОСОБА_4 мало цивільну правоздатність та мало право проводити фінансово - господарську діяльність, зокрема і з цінними паперами (п.2.2 Статуту підприємства) (т.1 а.с.50).

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 75 Уніфікованого Закону про переказний та простий векселі простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Згідно зі ст. 21 Закону України від 18.06.1991 № 1201-ХІІ "Про цінні папери та фондову біржу" вексель - це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Статтею 4 Закону № 2374-III передбачено, що у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Згідно ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель підписується: від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель. Підписи скріплюються печаткою.

Матеріалами справи встановлено фактичне здійснення господарських операцій з цінними паперами, що підтверджується наявними в матеріалах справи належно оформленими первинними документами (договори, акти приймання-передачі).

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним формування валових витрат та валових доходів у відповідності до норм Податкового кодексу України

Що стосується товарно-транспортних накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. №363, в яких є посилання на необхідність наявності документу під назвою товарно-транспортна накладна, ці правила визначають права, обов'язки і відповідальність перевізників, вантажовідправників та вантажоодержувачів - замовників. Згідно із п.1 цих Правил замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів.

Зазначені правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податків, а тільки встановлюють права, обовязки і відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи обумовлені вказаними правилами, зокрема товарно-транспортна накладна не є документом первинного бухгалтерського обліку, який підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 р. № 515, якою внесено зміни до Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 р. № 207, встановлено, що особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, забороняється вимагати у водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця документи, не передбачені зазначеним Переліком.

Документом на вантаж є:

- для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, - товарно-транспортна накладна ;

- для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, - накладна або інший документ , що підтверджує право власності на вантаж.

Отже, відсутність товарно-транспортної накладної або виявлені помилки при її складанні жодним чином не можуть слугувати підставами для висновку податкового органу щодо неможливості факту отримання товарів від зазначених постачальників.

Підтвердження отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей та отримання послуг перевезення вантажу, товарно-транспортними накладними, не є визначальною умовою для отримання права на податковий кредит, оскільки, законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість. Крім того, у разі підтвердження дійсного виконання відповідних господарських операцій певні недоліки первинних документів та не можуть слугувати підставою для притягнення платника податку-покупця до відповідальності.

Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Правилами податкового обліку не передбачено обов'язкового складання та обліку товарно-транспортних накладних для підтвердження факту приймання - передачі товару від одного контрагента іншому. Зазначені накладні можуть вважатись обов'язковими для відображення факту транспортування товару, а факт передачі товару підтверджується звичайною видатковою накладною.

Згідно з умовами договорів купівлі-продажу, укладених між позивачем та контрагентами, поставка товару здійснюєтьсяя покупцем своїм транспортом, як зазначено вище, або з залученням сторонніх перевізників за свій рахунок (т.4 а.с.1-25).

Слід зазначити, що єдиний випадок визнання товарно-транспортних накладних недійсними встановлений п. 11.7 Правил №363, який визначає, що у тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником.

Таких випадків податковим органом не наведено, судом не встановлено.

Як зазначалося вище видом господарської діяльності позивача є заготівля, переробка, металургійна переробка металобрухту кольорових металів.

З матеріалів справи вбачається, що придбаний у контрагентів товар був оприходуваний на складі позивача, що підтверджується Книгою обліку приходу сировини на склад ТОВ НВП «Алмет» та використаний у власній господарській діяльності підприємства, у виробничому процесі, в результаті чого виготовило алюмінієві сплави, та в подальшому реалізовано їх ПАТ «МК «Азовсталь», ПАТ «ММК ім. Ілліча», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ВАТ «Запоріжсталь» (т.5 а.с.235-250, т.6 а.с.1-31).

Згідно договору поставки № 0161-02/206 від 10.11.2010 р.; типового договору на придбання сировини, топливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів № 089ЛC-02/322 від 08.12.2011 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» предметом договору є поставка алюмінію гранульованого АО, алюмінію вторинного марки AB 87 (а.с.57-63).

Згідно видаткових накладних, накладних, ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» отримало від позивача товар алюміній вторинний АВ-87, алюміній вторинний гранульований АВ-87 (т.5 а.с.64-128, 186, 187).

Факт перевезення зазначеного товару підтверджено товаро-транспортними накладними ( т.5 а.с.129-180).

Згідно договору поставки №4873 від 30.12.2011 року укладеного між позивачем та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» предметом договору є поставка алюмінію первинного АО, алюмінію вторинного марки AB 87 (т.4 а.с.143-149).

Згідно видаткових накладних, ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» отримав від позивача алюміній вторинний АВ-87, алюміній АО, алюміній вторинний гранульований АВ-87 (т.4 а.с.150-227).

Факт перевезення зазначеного товару підтверджено товаро-транспортними накладними (т.4 а.с.228-250, т.5 а.с.1-44, 46-48, 50, 52-56).

Згідно контракту № 105 від 04.01.2012 року, укладеного між позивачем (далі-Продавець) та ПАТ «ОСОБА_6 Кривий Ріг» (далі-Покупець), Продавець зобовязується поставити та передати у власність Покупця продукцію відповідно до Специфікації до контракту, а Покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах цього контракту (т.4 а.с.53-57).

Згідно видаткових накладних, ПАТ «ОСОБА_6 Кривий Ріг» отримало від позивача товар алюміній вторинний АВ-87, алюміній вторинний гранульований АВ-87 (т.4 а.с.58-100).

Факт перевезення зазначеного товару підтверджено товаро-транспортними накладними (т.4 а.с.101-142).

Згідно договору поставки № 20/2012/87 від 01.01.2012 року, укладеного між позивачем та ВАТ «Запоріжсталь» предметом договору є алюміній вторинний АВ-87, алюміній для розкислення, виробництва феросплавів і алюмінотермії (т.5а.с.181-183).

Згідно видаткових накладних, ВАТ «Запоріжсталь» отримало від позивача товар алюміній вторинний АВ-87, алюміній вторинний гранульований АВ-87 (т.5 а.с.184-185, 188-194).

Факт перевезення зазначеного товару підтверджено товаро-транспортними накладними (т.5 а.с.195-203).

У позивача наявні у власності адміністративно-виробничої будівлі розкислювачів сталі за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Горобця, 196, корп. ЗА, будівлі ремонтно-столярної майстерні за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Горобця, 196, корп.ЗБ, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (т.5 а.с.204-207).

В акті від 04.02.2015 р. №103/9/04-03-22-03/31197615 Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет відповідачем визнано факт використання товару придбаного у TOB «Єва-Дніпро», ДП «ЦАС» TOB «Єва-Дніпро»; TOB «РИВС», TOB «Матадор»; ПП «Полюс»; TOB «Поліметал-торг» (нова назва ПП «Вісмут») у технологічному процесі для виробництва алюмінієвих сплавів. Це підтверджується сторінкою 59 ОСОБА_3 перевірки де зазначено, що «TOB НВП «Алмет» є кінцевим споживачем при придбанні товару у TOB «Єва-Дніпро», ДП «ЦАС» TOB «Єва-Дніпро», TOB «РИВС», TOB «Матадор», ПП «Полюс», ПП «Вісмут». TOB НВП «Алмет» є виробником алюмінію, алюмінію гранульованого А0, алюмінію первинного А0 (ТОСТ 11069-2003), алюмінію вторинного марки AB 87, алюмінію вторинного фракційного марки AB 87 (ГОСТ 295-98)». Також, відповідачем не заперечується наявність у підприємства електропечі САК-2,0-И1, електропічі САН 2-2,5-И1, пресу гідравлічного, крану мостового гідравлічного КМЄ00, преси для пакетування металобрухту (сертифікат відповідності Серія ДІ, УА 1.003.0000380-11, вилковий навантажувач, модель 68-8ФД25» Тойота», держ знак Т05913АЕ, двигун № НОМЕР_3, вилковий навантажувач, модель 68-8ФД30» Тойота», держ. знак Т05912АЕ, двигун № НОМЕР_4, вентилятор радіальний ВР 129-28.1-5, димосос ДН 8-ДН12.5,, МАЗ 543205-020, реєстраційний номер НОМЕР_5, сідловий тягач, КАМАЗ 53212, реєстраційний номер 50181АА про що зазначається у ОСОБА_3 від 04.02.2015 року на сторінці 5.

Згідно свідоцтва про атестацію хімічної лабораторії TOB НВП «Алмет» від 29.08.2011 року з додатками, підприємству надано дозвіл на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки від 06.04.2011 року для безпосереднього доведення наявністі фізичних та технологічних можливостей щодо здійснення господарської діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що є всі підстави вважати, що вказані фінансово-господарські відносини позивача зі спірними контрагентами фактично мали місце.

Підпунктом 14.1.181, підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу; бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами вказаної статті право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

В пункті 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У пункті 201.1 статті 201 ПК України вказано, що платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За правилами пункту 201.4 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобовязань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пунктів 201.6 та 201.8 статті201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Як свідчать матеріали справи позивачем надані як до перевірки, так і до суду податкові накладні та всі без винятку документи у підтвердження оплати товару. Податкові накладні по взаємовідносинам з контрагентами внесені до Реєстру виданих та отриманих податкових накладних (т.6 а.с.235-239, 247-250, т.7 а.с.6-9, 15-19, 25-28, 35-39, 44-48, 54-57, 62-66, 71-74, 81-84).

Будь-яких зауважень щодо оформлення податкових накладних акт перевірки не містить. Не містяться в акті перевірки й зауваження щодо оплати товару.

Будь-які порушення щодо форми та змісту первинних документів, які підтверджують фактичне вчинення господарських операцій з постачання товару між позивачем та його контрагентами в акті перевірки відсутні.

Згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за 2011, 2012 роки, позивачем до податкового кредиту віднесено операції з придбання з податком на додану вартість, які надають право на формування податкового кредиту з вищезазначеними контрагентами (т.6 а.с.231-234, 244, т.7 а.с.2-4, 11-13, 21-23, 29-33, 40-43, 49-53, 58-61, 67-70, 75-80).

Таким чином, суми податку на додану вартість по податковим накладним згідно податкових декларацій з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, розрахунків коригування сум ПДВ до податкових декларацій з податку на додану вартість позивачем включено до складу податкового кредиту у відповідних періодах 2011, 2012 років.

Ці факти викладені відповідачем в акті перевірки.

Отже, враховуючи наявність у позивача податкових накладних, платіжних документів щодо сплати товару, які відповідачем неоспорюються, приймаючи до уваги, що зазначені документи не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку їх оформлення вимогам Податкового кодексу України акт перевірки не містить, позивач цілком правомірно включив суми до витрат які враховуються для визначення обєкта оподаткування та податку на додану вартість по придбаним товарам до складу податкового кредиту, оскільки його право на податковий кредит та витрати підтверджується єдиними і належними, з точки зору діючого законодавства, доказами.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У ст. 203 Цивільного кодексу України наведено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Законом закріплено презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). З наведеного випливає, що правочин (договір) є правомірним, а отже й дійсним. Неправомірність (недійсність) правочину повинна бути прямо передбачена законом або встановлена рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно частин 2, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Визнання правочину недійсним судом не вимагається лише у тому випадку, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Недійсними правочини можуть вважатися лише за умови доведеності фактів, що свідчать про нікчемність даного правочину.

Суд вважає за необхідне зазначити, що умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин.

При цьому обов'язковість установлення умислу поширюється лише на визнання недійсними правочинів, вчинених із метою, що суперечить інтересам держави та суспільства (частина третя статті 228 Цивільного кодексу України).

Під час перевірки податковий орган не встановив обставин, які б свідчили про умисел позивача на укладення договорів з контрагентами (та їх умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договорами.

Навпаки, документально доведено виконання зобов'язань щодо поставки товарів.

Зазначені обставини залишились не спростованими відповідачем в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції.

Суд вважає, що нікчемність правочину має бути встановлена виключно законом, а не актом перевірки, незважаючи на те, які факти в цьому акті відображені. Висновки акту перевірки, у будь-якому разі, є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Також, суд критично оцінює використання відповідачем матеріалів перевірок контрагентів акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ривс» від 21 грудня 2012 року № 7211/224/34914473 ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Матадор» від 21 грудня 2012 року № 7200/224/31820299 ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Полюс» від 21 грудня 2012 року № 7200/224/31820299 ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, акту документальної позапланової невиїзної перевірки ПП Вісмут від 06.12.2013 року №397/223/38113463, як підстави для висновків ОСОБА_3 перевірки, оскільки оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Не є обовязковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, суд зазначає, що програмне забезпечення (інформаційні бази ДПІ) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Крім того, такі дані не є також належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків - позивача, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності.

Не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Слід враховувати, те, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Платник податків не може нести відповідальність за дії контрагентів при відсутності вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України), індивідуалізації відповідальності (ст. 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).

Конституційний принцип індивідуалізації відповідальності знайшов своє відображення в Постановах ВСУ від 06.04.2004 р. по справі 8/140, від 29.10.2010 р. по справі 21-14-а10, від 31.01.2010 р. по справі № 21-47а10, де встановлено, якщо контрагент платника податку не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це не тягне відповідальності та негативних наслідків для самого платника податку.

ОСОБА_1 того, згідно із ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини віл 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до ч.2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На сьогоднішній день, судами України при вирішенні спорів з податковими органами застосовані три основні рішення Європейського суду з прав людини у справах: Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).

Так, у справі Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обовязків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження компанії заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Аналогічні висновки Європейського Суду з прав людини виклав у справі Бізнес Супорт Центр проти Болгарії . Також, у справі Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Суд, у п. 38 рішення зазначив: На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, які здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду, стосовно загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які вказували б на те, що заявник був безпосередньо залучений в такі зловживання.

Перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам ст. 1 Протоколу № 1, Європейський суд з прав людини застосував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає дотримання справедливого балансу між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Після проведення відповідної оцінки, Європейський суд з прав людини визнав, що справедливий баланс не дотримується, коли платника ПДВ позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування при відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, або доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників.

Відповідно, Суд констатував факт порушення ст. 1 Протоколу № 1, якою гарантується право на мирне володіння майном.

Рішення ж Європейського суду з прав людини у податкових спорах не дозволяють поставити публічний інтерес (наповнення бюджету) вище приватного (свобода господарської діяльності та захист права власності).

За інших обставин платник податку не має нести відповідальність за порушення законодавства своїми контрагентами.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач, приймаючи спірне податкове повідомлення рішення, не довів правомірність прийняття цього рішення, діяв не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області форми Р від 11.02.2015 р. № яким ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у загальній сумі 18071174.00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 12047449.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6023725.00 грн. та форми Р від 11.02.2015 р. № яким ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 17693408.00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 11795605.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5897803.00 грн. підлягають скасуванню.

Згідно ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 р. у справі № 804/3329/15 за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування наказу від 03.02.2015 року №37 Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2015 року № та № скасувати.

Позов ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 03.02.2015 року №37 Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет.

Визнати протиправними дії Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ НВП Алмет з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ДП ЦАС, ТОВ Єва-Дніпро () за лютий 2011 р., ТОВ РИВС () за грудень 2011 р., січень 2012 р., травень 2012 р. вересень 2012 р. ТОВ Матадор () квітень 2012 р. червень 2012 р., серпень 2012 р. вересень 2012 р., ПП Полюс () грудень 2011 р., березень 2012 р. квітень 2012 р., ПП Вісмут () за жовтень 2012 р. грудень 2012 р. за наслідками якої складено акт від 04.02.2015 року № 103/9/04-03-22-03/31197615.

Скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області форми Р від 11.02.2015 р. № яким ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у загальній сумі 18071174.00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 12047449.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6023725.00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області форми Р від 11.02.2015 р. № яким ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 17693408.00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 11795605.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5897803.00 грн.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 21 жовтня 2015 року, в повному обсязі постанова складена 26 жовтня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_7