Справа № 2а-230/10
Суддя: Малков В.В.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді Малкова В.В.

при секретарі Волос І.В.

з участю:

позивача не зявився

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про зобовязання нарахувати недоплачене підвищення пенсії як дитині війни,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську (далі - УПФ) про зобов'язання нарахувати підвищення до пенсії на 30 % від мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-IV (далі Закон №2195) за період 2007-2009 роки в розмірі 3962 грн. 10 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач має статус дитини війни. У відповідності із ст.6 Закону №2195 діти війни мають право на підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі-Закон № 1058) встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Однак позивачу у 2007 році такого підвищення до пенсії не виплачувалось, а в 2008 2009 роках виплати проводилися у менших розмірах, ніж це встановлено законом.

В судове засідання позивач не зявився, просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, просив розгляд справи проводити без участі представника. Згідно поданого відповідачем заперечення позивачу у 2008 2009 роках виплачувалось щомісячне підвищення до пенсії у розмірі, встановленому постановою КМУ №530 від 28.05.2008 (далі- постанова №530) : з 22.05.08 48,10 грн., з 1.07.08 48,20 грн., з 1.10.08 49.80 грн. Також у запереченні вказано, що через невизначеність у законодавстві розміру і порядку виплати, джерел фінансування вказаного підвищення а також органу, який відповідає за проведення виплат дітям війни у позові слід відмовити.

У результаті повного і всебічного дослідження наявних у справі доказів та керуючись законом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 народилась у 1934 році, згідно із ст.1 Закону №2195 є дитиною війни, що також підтверджується відповідною відміткою у пенсійному посвідченні позивача.

Ст. 6 Закону №2195 встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка у відповідності із ст.28 Закону №1058 встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Конкретний розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлюється у Законі України про Державний бюджет на відповідний рік.

Ст.7 Закону №2195 визначено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, фінансуються з Державного бюджету України.

Дія ст.6 Закону №2195 у 2007 році була зупинена Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Згідно з цим Законом дію ст. 6 Закону №2195 було зупинено на 2007 рік з урахуванням ст. 111 зазначеного Закону, яка передбачала, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону №2195 виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 року в справі №6-рп/2007 вказані положення ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними. Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Тому позивач мав право на підвищення розміру пенсії у розмірі, визначеному ст. 6 Закону №2195 за період з 09.07.07р. по 31.12.07р.

У 2008 році ст. 6 Закону №2195 була змінена і викладена у новій редакції Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07 р. № 107-VI . Вказані положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07р. № 107-VI визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. У відповідності із п. 6 рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Тому, на думку суду, позивач у 2008р. в період з 22.05.08 - 31.12.08 мав право на підвищення пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону № 2195 (в редакції цього Закону, що діяла до внесення змін, які були визнані неконституційними рішенням КСУ від 22.05.08 №10-рп/2008).

Також позивач мав право на підвищення пенсії у 2009 році у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону № 2195 (в редакції цього Закону, що діяла до внесення змін, які були визнані неконституційними).

При цьому судом враховано, що у 2008 -2009 роках, позивач отримував підвищення до пенсії від УПФ у розмірі, встановленому постановою №530.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при нарахуванні підвищення до пенсії позивачу слід застосовувати розмір, передбачений ст. 6 Закону № 2195 ( в редакції цього Закону, що діяла до внесення змін, які були визнані неконституційними), виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Суд вважає, що положення частин 1 та 3 статті 28 Закону № 1058 не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат. Оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 статті 28 Закону N 1058 - у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначено Законами України про Державний бюджет на відповідний рік (2007, 2008, 2009 роки). Так, прожитковий мінімум для вказаної категорії осіб становив: 380 грн. з 01.01. по 31.03.07; 406 грн. з 01.04. по 30.09.07; 411 грн. з 01.10.по 31.12.07; 470 грн. з 01.01.по 31.03.08; 481 грн. з 01.04. по 30.06.08; 482 грн. в період з 01.07. по 30.09.08; 498 грн. в період з 01.10.08 по 31.10.09; 573 грн. з 1.11.09 по 31.12.09.

УПФ позивачу не нараховувалось підвищення пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком:

За 2007 рік. З липня по грудень ( з 07.07 по 09.07 365,4 грн., з 10.07 по 12.07 369,9 грн.) 735 грн. 30 коп.

За 2008 рік. З травня по грудень ( з 05.08 по 06.08 288,6 грн, з 07.08 по 09.08 433,8 грн., з 10.08 по 12.08 448,2 грн.) 1170 грн. 60 коп.

За 2009 рік. З січня по грудень ( з 01.09 по 10.09 1494 грн., з 11.09 по 12.09 343,8 грн.) 1837 грн. 80 коп.

Всього за 2007-2009 р.р. 3743 грн. 70 коп.

При розрахунку розміру нарахування підвищення пенсії, суд врахував, що у 2008 -2009 роках, позивач отримав підвищення до пенсії від УПФ на суму 1176 гривень 90 коп.

Всього підлягає нарахуванню позивачу підвищення пенсії як дитині війни за період з липня по грудень 2007 року, з травня по грудень 2008 року, з січня по грудень 2009 року (3743,70 грн. 1176,90 грн.) у розмірі 2566 гривень 80 коп.

Таким чином не нарахування відповідачем підвищення пенсії позивачу з липня по грудень 2007 року та дії відповідача по нарахуванню позивачу щомісячного підвищення пенсії за вказані вище місяці 2008 2009 років у меншому розмірі ніж це передбачено законом є протиправними. Для захисту та відновлення порушеного права позивача, необхідно зобов'язати УПФ здійснити нарахування підвищення пенсії як дитині війни ОСОБА_1 у розмірі 2566 гривень 80 коп.

У задоволенні вимог позивача про нарахування підвищення пенсії за період з січня по червень 2007 року та з січня по квітень 2008 року у розмірі, встановленому ст.6 Закону № 2195 (в редакції цього Закону, що діяла до внесення змін, які були визнані неконституційними) слід відмовити. Оскільки у період з січня по червень 2007 року дія ст.6 Закону №2195 була зупинена у частині виплати підвищення пенсії дітям війни у розмірі, встановленому цим Законом. А з січня 2008 року по 22 травня 2008 року чинною була норма ст.6 Закону № 2195 (у редакції Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07р. № 107-VI), якою підвищення пенсії дітям війни встановлювалось в іншому розмірі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 158-163 КАС України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, п.2 р.2 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити частково. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську нарахувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) підвищення пенсії як дитині війни у розмірі 2566 ( дві тисячі пятсот шістдесят шість) гривень 80 коп..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення. Сторони можуть подати на постанову апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий