Справа № 2а-589/09
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 р. Справа № 64260/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Любашевського В.П.

суддів Багрія В.М.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу

за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.07.2009 року та на додаткову постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2009 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.07.2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2009 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача. У позовній заяві, із урахуванням уточнення до неї, просить поновити пропущений законом строк на звернення до суду за захистом своїх прав, визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку та виплаті надбавки до пенсії як дитині війни та зобовязати його нарахувати та виплатити на свою користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2008 роки та за перше півріччя 2009 року. Окрім вказаного просить забезпечити нарахування і виплату відповідачем оспорюваної допомоги і в подальших періодах у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.07.2009 року позов задоволено частково. Визнано частково неправомірною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо підвищення пенсії ОСОБА_2 у розмірі передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, отриманої у період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі 30 % мінімального розміру пенсії за віком, право на яке надане ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням змін до цієї ж статті Закону від 28.12.2007 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено у звязку із пропуском строку на звернення до суду та за безпідставністю.

Постанова суду мотивована тим, що позивач визнаний дитиною війни і користується пільгами приналежними до цього статусу. Щодо надбавки до пенсії за 2007 рік, то суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимога про її виплату не підлягає задоволенню, оскільки позивачем пропущено встановлений законом строк на звернення до суду за захистом своїх прав. Також суд зазначив, що норми Закону України «Про Державний бюджет в Україні на 2008 рік» які зупиняли гарантоване ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» право, визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, а тому позовні вимоги із вказаного моменту підлягають задоволенню.

Додатковою Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2009 року зобовязано Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, отриманої у період з 01.01.2009 року по 01.07.2009 року у розмірі 30 % мінімального розміру пенсії за віком, право на яке надане ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням змін до цієї ж статті Закону від 28.12.2007 року та з врахуванням фактично проведених виплат.

Мотивуючи додаткову постанову, судом першої інстанції зазначено, що в ході судового розгляду справи судом не вирішено позовні вимоги заявлені позивачем в уточненні до позовної заяви, а саме вимоги щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни за перше півріччя 2009 року. Відтак оспорювана допомога за вказаний період повинна бути нарахована та виплачена, оскільки дії відповідача не відповідають нормам чинного законодавства, зокрема ним порушено норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Не погодившись із постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.07.2009 року, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що скасування призупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка була визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) можна було розглядати з дня ухвалення Конституційним Судом України, а термін дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не має мінятися, тобто рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2007 року положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відмінено, а дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має починатися з 1 січня 2007 року та триватиме в подальшому. Таким чином, суд мав би зобовязати відповідача зробити підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за 2007 та 2008 роки з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а також в подальшому виплачувати оспорювану допомогу.

Не погодившись із постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.07.2009 року, Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Також зазначає, що встановлений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсії призначеної на підставі цього Закону, а не Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Окрім вказаного просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, у зв'язку із пропуском останнім встановленого законом строку на звернення до суду за захистом своїх прав.

В обґрунтування вимог, заявлених в апеляційній скарзі на додаткову постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2009 року апелянт - Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначає, що управління Пенсійного фонду України правомірно, в межах чинного законодавства та наявних фінансових ресурсів здійснювало нарахування та виплату позивачу оспорюваної допомоги. Також посилається на те, що рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року стосувалось положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», а положення постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, що використовується управлінням Пенсійного фонду України при виплаті підвищень до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визнавалися неконституційними. Окрім цього дія зазначеного рішення Конституційного Суду України не поширюється на Закон України «Про Державний бюджет в Україні на 2009 рік».

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів, у відповідності до ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Зясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова та додаткова постанова суду скасуванню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у справі є дитиною війни. Вказаний правовий статус підтверджується посвідченням, копія якого долучена до матеріалів справи.

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» зупинено надану ст. 6 Закону соціальну гарантію. 09.07.2007 року окремі положення Закону України «Про державний бюджет в Україні на 2007 рік» визнано неконституційними тим самим відновлено дію ст. 6 Закону, яка тривала до 31.12.2007 року, оскільки 01.01.2008 року ст. 6 Закону викладено в іншій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») (3551-12) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 102 КАС України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) судова колегія вбачає підстави для відмови в задоволенні позовних вимог за 2007 рік, в частині зобовязання відповідача виплатити оспорювану надбавку, у звязку із пропуском позивачем строку на звернення до суду за захистом своїх прав та беручи до уваги те, що відповідач наполягає на застосуванні у спірних правовідносинах ч. 1 ст. 100 КАС України. Відтак висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за 2007 рік на думку колегії суддів відповідає обставинам справи та не суперечить нормам процесуального права.

Разом з тим, суд першої інстанції у постанові від 27.07.2009 року та у додатковій постанові від 14.08.2009 року, при задоволенні позовних вимог позивача щодо виплати надбавки до пенсії починаючи із 2008 року виходив з того, що рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, у відповідності до якого положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», що обмежувало дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційним, відтак судом першої інстанції зобовязано відповідача провести виплату надбавки до пенсії лише у період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 01.07.2009 року. Проте колегія суддів апеляційної інстанції із таким висновком не погоджується, оскільки суд приймаючи рішення не врахував, що дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» чи іншими нормативно-правовими актами після закінчення 2008 року не зупинялась, а тому із урахуванням позовних вимог обмеження виплати позивачу надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виключно 2008 та 2009 роками є безпідставним.

При цьому слід зазначити, що пенсія позивачу повинна нараховуватися та виплачуватися із урахуванням мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та відповідними нормами Законів України Про державний бюджет в Україні на відповідні роки.

Разом із тим, судова колегія визнає безпідставними доводи апелянта про те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем гарантованого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» права на отримання підвищеного розміру пенсії, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Наведене в силу ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови, що оскаржується, та прийняття нового рішення у справі.

Зважаючи на викладене, та керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.07.2009 року у справі № 2а-589/09 та додаткову постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2009 року у справі № 2а-589/09 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо ненарахування та невиплати в користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 22.05.2008 року із урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нараховувати та виплачувати в користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 22.05.2008 року із урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В. П. Любашевський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_1