Справа № 2а-2850/08/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 р. Справа № 39788/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Ніколіна В.В.

Суддів Заверухи О.Б. , Любашевського В.П.

при секретарі судового засідання Грищишин Л.І.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача управління Державтоінспекції ГУ МВС України у Львівській області про поновлення на роботі на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУМВС, визнавши наказ від 29.05.2008 року № 423 незаконним , -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача управління Державтоінспекції ГУ МВС України у Львівській області про поновлення на роботі на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУМВС, визнавши наказ від 29.05.2008 року № 423 незаконним.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з 12.12.1994 року працює в органах внутрішніх справ, з 2007 року переведений на посаду старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУМВС. Разом із прапорщиком ОСОБА_2 22.04.2008 року забезпечував безпеку дорожнього руху. Біля 16.00 год. сталось ДТП з участю автомобіля ОСОБА_2, внаслідок чого позивач отримав численні травми. Після тривалого лікування 18.08.2008 року вийшов на роботу та дізнався, що його звільнено з роботи на підставі ст. 12,18 Дисциплінарного Статуту Органів внутрішніх справ. Вважає, що жодної недисциплінованості з його боку не було, діяв відповідно до чинного законодавства, посилання відповідача на те, що позивач не припинив порушення службової дисципліни ОСОБА_2 не відповідає дійсності, так як позивач намагався зупинити машину за кермом якої був ОСОБА_2, але так як машина рухалась на великій швидкості не мав змоги зупинити. Згідно ст. 148 КзПП України та ст.14 Дисциплінарного Статуту при визначенні дисциплінарного стягнення мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо. До позивача за весь час праці в ОВС не було застосовано жодного разу ні одного виду дисциплінарного стягнення, заохочувався 10 разів, нагороджувався подякою Міністра МВС України та медаллю „За сумлінну службу".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2009 року задоволено, а саме визнано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 29.05.2008 року № 423 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 протиправним. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУМВС України у Львівській області.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ОСОБА_3 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не може погодитись з таким рішенням суду і рахує, що суд, виносячи таку постанову, порушив норми матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що згідно з ч. 2 ст. 6 Конституції, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи, в т.ч. і відповідач ОСОБА_3 управління МВС України у Львівській області зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дане положення дублюється ч. 1 ст. 9 КАС України (Законність).

Суд першої інстанції прийшов до хибного висновку щодо відсутності у посадових осіб відповідача законних підстав для накладення на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - « звільнення з органів внутрішніх справ». В ході тривалого судового розгляду справи за позовом колишнього старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 було досліджено всю хронологію подій 22.04.2008 року, пов'язаного з порушенням службової дисципліни.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 судом першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з 21.12.1994 року по 18.08.2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом ГУМВС України у Львівській області №423 від 29.05.2008 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення вимог спільного наказу МВС України та УДС України від 27.12.2004 року №013/035 порушення службової дисципліни, невжиття заходів щодо припинення порушення службової та транспортної дисципліни підлеглим, що призвело до скоєння ДТП.

Спільний наказ Міністерства внутрішніх справ та Управління державної охорони України від 27.12.2004 № 013/035 - таємний.

Наказом ГУМВС України у Львівській області №283 від 18.08.2008 року позивач звільнений з 18.08.2008 року з органів внутрішніх справ, підстава-наказ ГУМВС від 29.05.2008 року № 423.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України №3460-ІУ 22.02.2006 року, передбачено порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до якого з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідачем та третьою особою не надано суду матеріалів проведення службового розслідування відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Як встановлено в суді першої інстанції позивач з 22.04 по 17.08.2008 року перебував на лікуванні, що підтверджено листком звільнення від службових обов'язків з тимчасовою непрацездатністю та приступив до виконання службових обов'язків 18.08.2008 року, жодних пояснень перед накладенням дисциплінарного стягнення від нього не відбиралось, про це що його притягнуто до відповідальності взнав в день виходу на службу. В суді першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 забезпечував безпеку дорожнього руху по вул. Гвардійська-Глінки, приблизно біля 15.00 год. вирішили з напарником пообідати, намагались повідомити про це черговому по ДАІ, однак лінія постійно була зайнята, тоді вони вирішили перекусити в машині. Раптом невідомі особи почали стукати по вікнах машини, та ОСОБА_2 різко рушив з місця, позивач намагався його зупинити, однак його автомобіль рухався на великій швидкості, внаслідок чого сталась ДПТ.

Крім того, ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ. У ст.14 даного Статуту зазначено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з трудової книжки позивача, яка досліджена судом першої інстанції та копія долучена до матеріалів справи, позивач за час проходження служби в органах внутрішніх справ 10 разів заохочувався. Нагороджений подякою міністра МВС України та 17.12.2007 року - відзнакою-медаллю " За сумлінну службу" 3 ступеня. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що дані факти свідчать про те, що позивач добросовісно та сумлінно відносився до виконання службових обов'язків. Відповідачем дані обставини не враховано при визначенні виду дисциплінарного стягнення всупереч ч. 10 ст.14 Дисциплінарного статуту.

Відповідачем не надано суду першої інстанції доказів, того, що позивач зарекомендував себе з посередньої сторони, як зазначав представник відповідача в судовому засіданні, особова справа та посадова інструкція позивача не надана суду для огляду в судовому засіданні.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.8 Конституції України, норми Конституції є нормами прямої дії. Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Відповідно до вимог ч. 6 ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Посилання представника відповідача на те, що 18.08.2008 року позивача було ознайомлено з атестаційним листом, який не був ним оскаржений, суд першої інстанції не взяв до уваги, так як підставою наказу про звільнення позивача від 18.08.2008 року є наказ № 423 від 29.05.2008 року, а не висновок атестаційної комісії.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 з 21.12.1994 року по 18.08.2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом ГУМВС України у Львівській області №423 від 29.05.2008 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення вимог спільного наказу МВС України та УДС України від 27.12.2004 року № 013/035 порушення службової дисципліни, невжиття заходів щодо припинення порушення службової та транспортної дисципліни підлеглим, що призвело до скоєння ДТП.

Наказом ГУМВС України у Львівській області №283 від 18.08.2008 року позивач звільнений з 18.08.2008 року з органів внутрішніх справ, підстава-наказ ГУМВС від 29.05.2008 року № 423.

Крім цього колегія суддів зазначає, що згідно подання про звільнення з органів внутрішніх справ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області, яке було винесено начальником УДАЇ ГУМВС України у Львівській області підполковником міліції ОСОБА_4, вбачається, що проведеною службовою перевіркою встановлено, що відповідно до розробленої та затвердженої дислокації старший лейтенант міліції ОСОБА_1 ніс службу разом з прапорщиком міліції ОСОБА_2 на постах вулиць Гвардійська - Глінки по недопущенню паркування транспорту в межах постів по маршруту слідування колони транспортних засобів із особою, відносно якої здійснюється державна охорона. В 15 год. 40 хв. не доповівши черговому по ДАЇ та визначеному, згідно розстановки постів, старшому по роботі з припаркованим транспортом на вулицях Коперніка та Гвардійська, самовільно покинули пости та слідуючи по вулиці Гвардійська в напрямку до вулиці Вітовського прапорщик міліції ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем НОМЕР_2.

Таким чином колегія суддів зазначає, що дана дорожньо-транспортна пригода стала внаслідок недисциплінованості старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 та інспектора ДПС батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та АТІ при ГУМВС І України у Львівській області прапорщика міліції ОСОБА_2, які в порушення вимог спільного наказу МВС України від 27.12.2004 року №013/035 «Про затвердження Інструкції із забезпечення безпечного і безперешкодного проїзду під час супроводження автомобілів з особами, стосовно яких здійснюється державна охорона» самовільно покинули пост по відводу транспорту, що могло поставити під загрозу рух транспортних засобів з особою, відносно якої здійснюється державна охорона, а також недбалістю старшого інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, який будучи старшим по посаді та званню, не припинив порушення службової дисципліни прапорщиком міліції ОСОБА_2, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, де відповідно до наказу ГУМВС України у Львівській області № 423 від 29.05.2008 р. було накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

При винесенні оскаржуваної постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2009 року суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про те, що «ОСОБА_1, не порушив службову дисципліну, оскільки забезпечував безпеку дорожнього руху по вул. Гвардійська - Глінки, приблизно біля 15.00 год. вирішили з напарником пообідати, намагались повідомити про це черговому по ДАІ, однак лінія була зайнята, тоді вони вирішили перекусити в машині. Раптом невідомі особи почали стукати по вікнах машини, та ОСОБА_2 різко рушив з місця, позивач намагався його зупинити, однак його автомобіль рухався на великій швидкості, внаслідок чого сталась ДТП», оскільки судом не зясовано, що за невідомі особи стукали по вікнах їхнього автомобіля, і з яких причин, та обідаючи в автомобілі, який був припаркований, на великій швидкості вчинили ДТП. При цьому суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням представнику відповідача по відводу транспорту, що могло поставити під загрозу рух транспортних засобів з особою якої відносно якої здійснюється державна охорона.

Крім цього колегія суддів не може взяти до уваги висновок суду першої інстанції, про те, що позивач ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, добре характеризується, а тому накладення на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із роботи є суворим так як, вчинення проступку, а саме залишення місця охорони патрульованої ділянки дороги могло спричинити наслідки відносно особи згідно якої здійснюється державна охорона, а тому відповідачем правомірно покладене дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що перед накладенням адміністративного стягнення відповідачем було проведене атестування старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, та згідно атестаційного листа від 18.08.2008 р. за період часу з січня 2008 р. до серпня 2008 р., атестаційна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з ОВС.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не виявив незгоди з висновком атестаційної комісії та не оскаржував рішення атестаційної комісії, хоча мав таку можливість. Відповідно до п. 4.16. Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС України, затвердженої наказом МВС України №181 від 22.03.2005 р., у разі незгоди з висновком атестаційної комісії особа рядового чи начальницького складу після засідання атестаційної комісії має право негайно або протягом 10 днів з часу оголошення рішення подати мотивований рапорт на ім'я начальника, який має право прийняти по ньому остаточне рішення.

На підставі викладеного і статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а тому колегія суддів в задоволення позову вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нове рішення про відмову в позові.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2009 року у справі № 2а-2850/08 скасувати, та прийняти нову постанову якою в позові ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Ніколін В.В.

Судді Заверуха О.Б. , Любашевський В.П.

< Текст >