Справа № 2а-1817/09
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 р. Справа № 89135/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.06.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дні протиправними та стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги учаснику війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

23.04.2009р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив поновити пропущений строк для звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2007 року. Визнати відмову управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської райдержадміністрації Волинської області в наданні йому разової грошової допомоги у повному обсязі протиправною. Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської райдержадміністрації Волинської області на його користь 2553 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят три) гривні 18 (вісімнадцять) копійок недоплаченої разової грошової допомоги до 05 травня 2007 року та до 05 травня 2008 року.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.06.2009р. позов задовольнити частково. Стягнено з управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської райдержадміністрації в користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової грошової допомоги учаснику війни до 05.05.2008 року в сумі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив відповідач управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову сулу та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що розмір вищевказаної грошової допомоги для даного громадянина визначений статтею 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальної захисту". Однак, пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення норм законів у відповідність з цим Законом, зупинено на 2007 рік дії окремих пунктів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в тому числі статті 14 в частині визначення розміру виплат щорічної разові грошової допомоги ветеранам війни. А тому, статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» для учасників війни передбачена стала виплата у розмірі 55 гривень.

Статтею 7 Бюджетного кодексу України основним принципом бюджетної системи визначено збалансованість. Виходячи з цього принципу, всі витрати бюджету на відповідний рік затверджується виходячи із можливостей його доходної частини.

Так, відповідною статтею Закону України про Державний бюджет України на 2008 рік, затверджені категорії одержувачів, яким передбачена у відповідному році грошова допомога до Дня Перемоги та встановлені розміри разової грошової допомоги цим особам, які були обраховані виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників. Державного бюджету на відповідний рік.

Тому апелянт просить скасувати постанову Ківерцівського районного суду від 09.06.2009 року і прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши, матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи: недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником війни, що стверджується копією відповідного посвідчення серії Д-І № 183366. (а.с.4).

З урахуванням наведеного, позивачу на підставі законів України про Державний бюджет на відповідний рік органом праці та соціального захисту населення виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня у 2007 році у розмірі 55 грн.. у 2008 році - в розмірі 65 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення з відповідача недоплаченої грошової допомоги як учаснику війни до 05.05.2008 року, суд першої інстанції виходив з того, що рішеннями Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими встановлювався розмір щорічної разової допомоги учасникам війни на 2008 рік у розмірі 65 грн. через що позивач має право на отримання допомоги у розмірі, який визначений ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», без обмежень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Також судом першої інстанції застосовано річний строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод і інтересів передбачений ч.2 ст. 99 КАС України та відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення недоплаченої одноразової допомоги учаснику війни за 2007 рік.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Однак, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» учасникам війни передбачена разова допомога у розмірі 55 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (із урахуванням положень постанови KM України № 183 від 12.03.2008р. «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та "Про жертви нацистських переслідувань») - 65 грн.

Тобто, в даному випадку на період виникнення зазначених спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня ветеранам війни.

Отже, для вирішення спору суду слід було визначитися, який із цих законів є пріоритетним та підлягав застосовуванню у виниклих правовідносинах.

Згідно ст.75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03.10.1997р. у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження шодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими було зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої ст.ст.12. 13. 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Також визнані неконституційними положення ст.29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», за якою у 2007" році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» здійснюється у таких розмірах: інвалідам І групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300 гривень: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків. - 280 гривень: особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною. - 450 гривень: членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового гримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби і націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. визнані неконституційними положення п.20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими частини п'яті статей 12. 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були викладені у новій редакції.

Окрім цього, постановою KM України № 183 від 12.03.2008р. "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» розмір щорічної допомоги учасникам війни у 2008 році встановлений у розмірі 65 гривень.

Водночас, згідно ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

При цьому відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто, рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

На момент виникнення спірних правовідносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органом праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Законів України про Державний бюджет на 2007 та 2008 роки були діючими, а відповідно до ст.9 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, підстав для визнання дій відповідача неправомірними щодо виплати щорічної одноразової допомоги до 5 травня в 2007 та 2008 роках немає, оскільки такі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Не можуть бути задоволені й позовні вимоги про стягнення спірних сум з відповідача, оскільки саме орган праці та соціального захисту населення зобов'язаний здійснювати обрахування та виплату спірних сум щорічної допомоги, вказані дії до компетенції адміністративного суду не належать.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, ч.1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області задоволити.

Постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.06.2009р. у справі № 2а-1817/09 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області відмовити.

Постанова набирає законної сили через п"ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : В.П.Сапіга

Судді: Т.В.Онишкевич

ОСОБА_2