Справа № 2а-4597/08/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 р. Справа № 22502/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Заверухи О.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010 року про відмову в розясненні рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії дитині війни,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 15.10.2008 року звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова в якому просить зобовязати нарахувати та виплатити підвищення до пенсії дитині війни за період з 01.01.2007 року по 31.10.2008 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2008 року позов задоволено частково. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова нарахувати та виплатити на користь позивача щомісячну надбавку до пенсії дитини війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2008 року в сумі 620,10 гривень та з 22.05.2008 року по 31.09.2008 року в сумі 581,20 гривень, всього 1 201,30 гривень. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2009 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2008 року залишено без змін, виключивши з резолютивної частини суми підвищення пенсії, які підлягають нарахуванню і виплаті та уточнивши період, за який позивачу слід нарахувати та виплатити підвищення пенсії як дитині війни з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 30 вересня 2008 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010 року в задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про розяснення резолютивної частини постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2008 року, поданої в лютому 2010 року, відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010 року скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити подану заяву повністю.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що резолютивна частина постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2008 року у справі №2а-4597/08/1370 із внесенням уточнення ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2009 року у справі №3390/09/9104 - є незрозумілою, так як в резолютивній частині постанови (із внесенням уточнення ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду) не зазначено, яку розрахункову величину мінімальної пенсії за віком використовувати для нарахування 30 відсотків, за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 30.09.2008., крім того з яких коштів здійснювати виплату даного підвищення до пенсії як дитині війни і в якому розмірі.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про розяснення рішення є вірними та погоджується з твердженням, що виходячи з наведеної вище статті, роз'ясненню підлягають постанови чи ухвали суду в разі, якщо без такого роз'яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Підстави, на які вказує відповідач в заяві про роз'яснення постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2008 року №2а-4597/08/1370 були предметом судового дослідження в процесі розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що як мотивувальна так і резолютивна частини постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2008 року є повністю зрозумілими, зокрема в мотивувальній частині постанови судом першої інстанції з покликанням на норми матеріального права чітко вказано, та зроблено висновок, що оскільки законодавством інший розмір мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не визначений, то при визначені, як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», слід виходити з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», при цьому в резолютивній частині постанови чітко зазначено, які дії слід вчинити відповідачу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарга не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 199 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010 року у справі №2а-4597/08 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій, О.Б. Заверуха