Справа № 819/2370/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2370/13-a

06 листопада 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, суд

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» (далі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області (далі відповідач) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області було винесено постанову від 30.09.2013 року №000009 про закриття справи щодо самовільного зайняття ТОВ «Бучачагрохлібпром» в особі директора ОСОБА_3 не витребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 83,6900 га. В даній постанові вказано, що при розгляді протоколів про адміністративне правопорушення зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачена статтею 197-1 Кримінального кодексу України, а тому справу про адміністративне правопорушення слід закрити. З вищезазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки, вважає, що відповідачем не проводилася перевірка в ТзОВ ««Бучачагрохлібпром», а проводилася лише у сільських радах, крім того не було проведено всіх необхідних дій для винесення постанови про закриття справи, а саме не встановлено та не перевірено, чи саме ОСОБА_3 порушив вимоги законодавства, тобто, самовільно зайняв земельну ділянку чи інша особа. У звязку з цим, позивач просить визнати протиправними дії державного інспектора сільського господарства у Тернопільській області щодо проведення перевірки ТОВ «Бучачагрохлібпром» з питань дотримання земельного законодавства та щодо винесення постанови про закриття справи, а також, визнати протиправною та скасувати постанову про закриття справи від 30.09.2013 року №000009.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подавши письмові заперечення та пояснив, що державним інспектором сільського господарства у Тернопільській області при проведенні перевірки було дотримано всіх вимог чинного законодавства. Відтак, на підставі наявних даних, отриманих від голів сільських рад Бучацького району було встановлено, що ТОВ «Бучачагрохлібпром» в особі директора ОСОБА_3 самовільно зайняло земельні ділянки не витребувані земельні частки (паї), власники яких померли, загальною площею 83,6900 га. із земель сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вся інформація, щодо земельних ділянок, які перевірялись отримана державним інспектором відповідно до вимог Порядку одержання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель. При розгляді справи, державним інспектором було зроблено висновок про те, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ст.197-1 Кримінального кодексу України, а тому справу про адміністративне правопорушення постановою від 30.09.2013 року №000009 було закрито і матеріали справи були направлені в прокуратуру Тернопільської області для вжиття відповідних заходів прокурорського реагування. Таким чином, здійснюючи позапланову перевірку, державні інспектори діяли в межах чинного законодавства, а тому підстав для визнання їхніх дій неправомірними немає. У звязку з цим, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч.4. ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року №963-IV (далі Закон №963-IV) державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до абз. 2, 4, 7 ч.1. ст.10 Закону №963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Міністерство аграрної політики та продовольства України наказом від 25.02.2013 року №132, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 березня 2013 року за №412/22944, затвердило Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства (далі Порядок), п.п. 1.3. та 1.4. ч.1. якого встановлено, що інспекційні органи здійснюють планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю). Планові та позапланові заходи здійснюються шляхом проведення перевірок, обстежень земельних ділянок.

А також, згідно п. 3.5. ч.3. даного Порядку - строк здійснення позапланового заходу відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Відтак, на підставі доручення прокуратури Бучацького району Тернопільської області №27-1596 вих.13 від 06.09.2013 року, Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області видано Накази №1436, №1440, №1441, №1443 від 09.09.2013 року та №1458 від 16.09.2013 року «Про направлення на проведення перевірки», згідно яких державним інспекторам було доручено, у строк з 10.09.2013 року по 20.09.2013 року, проведення перевірки, щодо дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Бучачагрохлібпром», в частині самовільного зайняття не витребуваних земельних часток (паїв) за межами Заривинської, Бариської, Золотопотіцької, Сороківської та Бобулинської сільських рад.

В ході проведення перевірки було встановлено, що ТОВ «Бучачагрохлібпром» в особі директора ОСОБА_3 самовільно зайняло та використовує без документів, що посвідчує право власності чи право користування землею та її державної реєстрації, не витребувані земельні частки (паї) загальною площею 83,6900 га із земель сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заривинської, Бариської, Золотопотіцької, Сороківської та Бобулинської сільських рад Бучацького району, чим порушив вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст.53-1 КУпАП, про що було складено відповідні акти.

Відповідно до абз. 4, 5, 8, 10 ч.1. та ч.2. ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.3003 року №899-IV (далі Закон №899-IV) сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом.

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Згідно ч.1. ст.9 Закону №899-IV розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Крім цього, статтею 13 Закону №899-IV встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1. ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що дії відповідача при проведенні перевірки ТзОВ «Бучачагрохлібпром» та при винесенні постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30.09.2013 року №000009 не суперечать вимогам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги є не обґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 128, 136, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 07.11.2013 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.