Справа № 2а-97/2010
Суддя: Тетеревятников А. П.
Дата ухвалення: 2010-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-97/2010
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.07.2010 року смт. Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Тетеревятникова А.П., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу Дорожньо-автомобільної інспекції для обслуговування Томаківського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника відділу Дорожньо-автомобільної інспекції для обслуговування Томаківського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень та закритті справи про адміністративне правопорушення, порушеної за ст.. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності у діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржуваною постановою 08 квітня 2010 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Приводом притягнення його до адміністративної відповідальності послугувала та обставина, що він, займаючи посаду старшого майстра Томаківської дільниці Марганець кого управління по експлуатації газового господарства 07 квітня 2010 року о 13.50 годині не прийняв заходів щодо позначення та огородження місця проведення робіт по вулиці Леніна, 52, в с. Володимирівка Томаківського району Дніпропетровської області відповідно до діючих правил, нормативів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чим своєї адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з фактом притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення він вважає, що адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

07 квітня 2010 року за вказаною вище адресою під його керівництвом дійсно проводилися невідкладні аварійні роботи по ліквідації витоку газу із підземного газопроводу середнього тиску, які контролювалися ним особисто. Діючи відповідно до своєї посадової інструкції він прийняв всі необхідні та можливі заходи щодо позначення та огородження місця проведення робіт відповідно до чинних правил та норм.

З акту обстеження місця проведення аварійних робіт, складеного ІОДР ВДАІ для ОАТ Томаківського району ОСОБА_3, виставлені під його керівництвом обидва знаки 1.37 та 4.7 були виставлені на висоті нижче 1.9 метри від поверхні проїзної частини дороги та були відсутні два конуси, в результаті в чого були порушені вимоги п.п. 7.1, 7.3.1, 5.2.2 та 9.6 СОУ 45.2-6; 2006.

Вважає, що в його посадові обовязки передбачених посадовою інструкцією, не входить виготовлення та забезпечення різними видами попереджувальних знаків, огороджень барєрного типу та конусів.

Отримавши завдання на ліквідацію аварії з витоку газу, він встановив два огородження барєрного типу з кожної сторони по одному, на яких встановив знаки 1.37 та 4.7. Інших знаків та пристроїв, які могли бути застосовані для позначення та огородження місця проведення аварійних робіт у його розпорядженні не було, а забезпечення ними є обовязком адміністрації Марганецького управління по експлуатації газового господарства.

Не виконати розпорядження по ліквідації аварії, що повязана з витоком газу, він не міг, бо такі його дії могли привести до вкрай негативних наслідків. Вважає, що діяв в умовах крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала громадським інтересам та інтересам громадян. При цьому, навіть наявністю тих засобів, які були у його розпорядженні і були ним застосовані для позначення та огородження місця аварійних робіт, він повністю забезпечив як безпеку проведення робіт, так і безпеку дорожнього руху, не причинивши шкоди ні пішоходам, ні іншим учасникам дорожнього руху. Оскільки він діяв в стані крайньої необхідності, то ця обставина виключає адміністративну відповідальність за ті порушення, які вказані в акті обстеження місця проведення аварійних робіт і які були допущені не з його вини.

Крім того, діючи згідно зі своєю посадовою інструкцією та відповідно до п. 8 СОУ 45.2-6:2006 він склав тимчасову індивідуальну схему облаштування ділянки проведення робіт засобами ОДР з частковим використанням рішень типових схем та з урахуванням руху технологічного транспорту, згідно з якою і забезпечив безпечне проведення аварійних робіт.

Той факт, що 07 квітня 2010 року він забезпечив безпеку проведення аварійних робіт і не спричинив шкоди громадянам чи громадським інтересам підтверджується тією обставиною, що акт обстеження місця проведення аварійних робіт складався інспектором фактично під час закінчення цих робіт о 13.20 годині. Аварійні роботи розпочалися о 10.00 годині, а закінчилися орієнтовано біля 14.00 годині.

Крім того, відповідно до своєї посадової інструкції він не являється тією особою, на яку покладено обовязки по забезпеченню ремонтної бригади відповідними попереджувальними знаками та іншими засобами огородження, тобто в даному випадку він не являється субєктом адміністративного правопорушення, на підставі якого була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без присутності відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України та вирішити питання спору на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши позивача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, приймаючи участь на минулих судових засіданнях заперечував проти позову посилаючись на те, що ІОДР ВДАІ для ОАТ Томаківського району ОСОБА_3, 07 квітня 2010 року о 13.50 годині було виявлено порушення з боку старшого майстра Томаківської дільниці Марганецького управління по експлуатації газового господарства, який не прийняв заходів щодо позначення та огородження місця проведення робіт по вулиці Леніна, 52, в с. Володимирівка Томаківського району Дніпропетровської області відповідно до діючих правил, нормативів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чим своєї адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. По вказаному факту скоєного правопорушення складено акт обстеження місця проведення аварійних робіт, у якому зазначено, що виставлені під керівництвом позивача обидва знаки 1.37 та 4.7 встановлені на висоті нижче 1.9 метри від поверхні проїзної частини дороги та були відсутні два конуси, в результаті чого були порушені вимоги п.п. 7.1, 7.3.1, 5.2.2 та 9.6 СОУ 45.2-6: 2006.

Однак, з такими висновками відповідача не можливо погодитися, враховуючи те, що СОУ 45.2-6:2006 передбачено дотримання вимог при проведенні дорожніх робіт при будівництві, реконструкції, ремонту та утриманні автомобільних доріг.

ОСОБА_1, обіймаючи посаду старшого майстра Томаківської дільниці Марганецького управління по експлуатації газового господарства, згідно своєї посадової інструкції керував роботою щодо ліквідації витоку газу із підземного газопроводу середнього тиску, невідємно повязаних з облаштуванням необхідної техніки та засобів, як на проїжджій частині дороги, так і біля неї, що також потребувало прийняття заходів щодо огородження місця події.

Крім цього, матеріалами справи доведено, що при ліквідації витоку газу, було встановлено два огородження барєрного типу з кожної сторони по одному, на яких встановлено знаки 1.37 та 4.7, передбачених Постановою про Правила дорожнього руху України від 10 жовтня 2001 року №1306. При цьому, відповідач не врахував того, що позивач не несе відповідальність за забезпечення необхідним обладнанням місць проведення аварійних робіт у відповідності до його посадової інструкції. Обовязок забезпечення належного інвентарю аварійних бригад при проведенні аварійних робіт різного характеру лежить на адміністрації Марганецького управління по експлуатації газового господарства.

Отже, в цій ситуації суд не вбачає правильність застосування з боку відповідача порушення вимог п.п. 7.1, 7.3.1, 5.2.2 та 9.6 СОУ 45.2-6: 2006.

З іншого боку провадження по справі про адміністративне правопорушення неможливо судом закрити, оскільки згідно ст.. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ, порушених за ст.. 140 цього Кодексу віднесено до компетенції органів внутрішніх справ. Суд же за правилами КАС України (ст.. 17) вирішує спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно відмовити.

Керуючись ст.. ст.. 9, 12, 159, 160 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника відділу Дорожньо-автомобільної інспекції для обслуговування Томаківського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника відділу Дорожньо-автомобільної інспекції для обслуговування Томаківського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 680 гривень.

У закритті провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.. 60 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або у порядку передбачуваному ч. 5 ст. 186 КАС України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_4