Справа № П/811/695/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2015 рокусправа № П/811/695/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплокомуненерго"

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 р.

у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 р. адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що законодавством покладено обов'язок по відшкодовуванню витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ. На момент звернення до суду заборгованість в добровільному порядку не сплачена.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем (Комунальним підприємством "Теплокомуненерго") подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, відповідно до якої адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на загальну суму 15 869,83 грн., вважати таким, що поданий з пропущенням строків звернення до суду та залишити його без розгляду. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позовні вимоги в частині стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 2010 року по серпень 2014 року включно, у розмірі 15 869,83 грн., були заявлені з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, який передбачений ч.2 ст. 99 КАС України. Як свідчить зміст позову, працівникам відповідача призначено пенсії на підставі п. «б-з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Тобто, такі пенсії належать до Списку №2 та не належать до Списку №1.

Учасники процесу в судове засіданні не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судового відправлення. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що КП "Теплокомуненерго" зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Як встановлено з матеріалів справи, пенсіонер відповідача ОСОБА_1 у період з січня 2010 року по серпень 2014 року одержував пенсію на пільгових умовах за рахунок коштів управління Пенсійного фонду України у Солонянському районі Кіровоградської області (далі Управління 2), що підтверджується наявним у матеріалах справи протоколами про призначення пенсії. Пільговий стаж підтверджується наявними у матеріалах справи довідками відповідача, які уточнюють особливий характер роботи.

Управління 2 щомісячно не направляло до Управління звіти про виплату цих коштів.

08 липня 2014 року Управління 2 сповістило про це Управління (а.с.6). Управління ж 07 серпня 2014 року направило Підприємству розрахунки суми боргу з витрат на виплату та доставку пільгової пенсії (а.с.9-15).

Згідно обліку позивача за відповідачем рахується заборгованість за період з 01 січня 2010 року по 31 серпня 2014 року у сумі 15869,83 грн. (а.с.7-8).

Згідно висновків суду першої інстанції, відповідно до розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, за Списком №2, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач повинен був сплатити витрати на виплату і доставку пенсій особам, яким призначена пенсія на пільгових умовах за період з січня 2010 року по серпень 2014 р. на загальну суму 15 869,83 грн. На момент звернення до суду заборгованість в добровільному порядку не сплачена.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору правильно враховані норми КАС України, Конституції України, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV), Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР), пунктом б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів "б-з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками №1 та №2, покриваються підприємствами та організаціями.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2, передбачена діючим законодавством.

Порядок обчислення і сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування страхувальниками та застрахованими особами до Пенсійного фонду України, а також надходження і витрачання його коштів визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 19.12.2003 р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004р.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особами, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій покриваються підприємством, на якому працювали застраховані особи. Пунктом 6.4 Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно до п. 6.8 Інструкції відповідач повинен щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, підприємства здійснюють сплату витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ще до виплати пільгових пенсій Пенсійним фондом.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у встановленому законодавством порядку був повідомлений про розмір сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

На виконання вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1 позивачем направлені відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції.

Матеріали справи не місять доказів сплати даної заборгованості у добровільному порядку.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у відповідача обов'язку відшкодовувати позивачу фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за період з січня 2010 року по серпень 2014 р. на загальну суму 15 869,83 грн.

Така ж позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 19 березня 2013 р. у справах № 21-59а13, 21-60а13, зокрема, обовязок з відшкодування управлінню Пенсійного фонду України витрат на виплату i доставку пенсії, призначеної відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» працівнику за списком № 2 покладено на підприємство, оскільки з набуттям чинності з 1 січня 2004 р. Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» порядок покриття витрат на виплату i доставку цих пенсій не змінився.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, повно та всебічно дослідив матеріали та обставини справи, правильно встановив характер спірних правовідносин і для їх вирішення правильно застосував норми матеріального права. У звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п.1, ч.1 ст. 198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплокомуненерго" залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна