Справа № 2а-190/09/1319
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 р. Справа № 81217/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Богаченка С.І.

Суддів Багрія В.М. , Старунського Д.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу в м.Львові за апеляційною скаргою Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду Львівської області від 30 червня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А :

11.02.2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що їй встановлено статус громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліда ІII групи і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали від Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ ) вона має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Посилаючись на те, що відповідачем зазначена допомога виплачується не в кратних розмірах до мінімальної заробітної плати, як передбачено згаданим Законом, а в розмірах згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836, що призвело до порушення її прав, позивач просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на її користь з відповідача по справі 7035 грн. недоплачених коштів за 2004-2008 роки.

Постановою Сихівського районного суду Львівської області від 30 червня 2009 року адміністративний позов задоволено частково. Постановлено зобовязати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої разової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2004, 2005, 2007, 2008 роки, відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати.

Прийняту постанову суд першої інстанції мотивував тим, що позивач на підставі поданих документів (посвідчення, довідка МСЕК) та відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на оздоровлення, як інвалід 3-ї групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, однак така була виплачена йому всупереч вище вказаним нормам законодавства за періоди 2004, 2005, 2007, 2008 роки в значно меншому розмірі.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить постанову скасувати.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги Закон України «Про бюджет України» на поточні роки, який відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України є пріоритетним в частині державних видатків на суспільні потреби та регулює розмір і цільове спрямування цих видатків. Крім того, з метою виконання зазначених законів, що встановлювали розмір мінімальної плати, у 1996 році прийнято постанову Кабінету Міністрів України №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» та у 2005 році постанову Кабінету Міністрів України №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також судом першої інстанції безпідставно небуло взято до уваги, що позивачем по справі відповідно до ст.99 КАС України пропущено строк звернення до суду.

Розглянувши справу в письмовому провадженні у звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, а також як інвалід 3-ї групи має право на пільги, встановлені зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і перебуває на обліку в Сихівському відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Окрім того, задовольняючи позовні вимоги позивачу по справі за 2004, 2005, 2007, 2008 роки, суд першої інстанції виходи з того, що постанова КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає умов, розміру та порядок виплати щорічної допомоги на оздоровлення, а постанова «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не підлягала застосуванню, оскільки занижує розмір допомоги порівняно із ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та суперечить положенню ст.22 Конституції України, згідно якого звуження змісту чи обсягу існуючих прав та свобод не допускається.

Дію абзацу другого ч.4 ст.48 зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), зупинення дії абзацу 2 ч.4 ст.48, передбачене п. 30 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 року № 489-У.

На підставі наведеного, колегія суддів з такими висновками суду погоджується частково з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встанов лено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно із матеріалів справи, позивачем не представлено достатніх доказів того, що він не міг звернутися за захистом свого порушеного права у встановлений законом термін, а тому без поважних причин пропустив річний строк на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України порушення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як видно із матеріалів справи, відповідачем по справі було заявлено клопотання про застосування строку звернення до адміністративного суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_2 в частині щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і зокрема до ст.48.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 визнано неконституційними положення п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін у ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнорильської катастрофи». Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судом апеляційної інстанції постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 158-163, ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду Львівської області від 30 червня 2009 року у справі №2а-190/09 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення різниці недоотриманої щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2004-2008 роки задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Зобовязати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести доплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік, відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати, як інваліду 3-ї групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Богаченко С.І.

Судді Багрій В.М. , Старунський Д.М.

< Текст >