Справа № 554/9022/15-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.10.2015 Справа № 554/9022/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.10.2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Антонова С.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, прохаючи визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, які полягають у відмові у здійсненні йому перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірах, що передбачені ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської у м. Полтаві ради здійснити перерахунок, донарахувати та виплатити суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, з розміру заробітної плати встановленої на момент виплати з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою від 23 вересня 2015 року, за клопотанням ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради до справи залучено як співвідповідача Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, щорічна допомога на оздоровлення йому, як громадянину, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи другої категорії, має виплачуватись у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат. Проте, у 2015 році позивач отримав від відповідача лише 100 гривень, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №526 від 12.07.2005 року, чим, на думку позивача, порушено його право на отримання соціальної виплати на оздоровлення, що закріплене ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 7, 37).

Представники відповідачів у судове засіданні не з'явились, через канцелярію суду надали письмові заперечення на позов, в яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, справу просили слухати за їх відсутності (а.с. 26, 28, 38-39, 40).

Свої заперечення відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради обґрунтовував тим, що статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Розміри щорічної допомоги на оздоровлення встановлено постановою КМУ від 12.07.05 № 562. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відпвідно до Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» встановлено, що у 2015 році норми і положення ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015 року, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними, а тому, він підлягає до застосування.

Таким чином, згідно з наданими суду запереченнями, відповідач вважає, що ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради при здійсненні виплат діяло законно, в межах своїх повноважень, передбачених чинним законодавством, та в межах бюджетних асигнувань (а.с. 17-18).

Свої заперечення відповідач ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації мотивував тим, що згідно із «Положенням про ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації», що затверджено розпорядженням голови облдержадміністрації від 26.03.2013 року № 148, на ОСОБА_3 не покладено функцій з нарахування та проведення компенсаційних виплат, що передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України було внесено зміни до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії 100 гривень.

Щорічна допомога на оздоровлення за 2015 рік ОСОБА_1 була призначена та виплачена установою, зазначеною в Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженому постановою КМУ від 20.09.2015 року № 936, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2015 рік.

Тобто, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради діяло в межах повноважень, передбачених законодавством, щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась ОСОБА_1 в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (а.с. 24-26).

Відповідач - Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, у своїх запереченнях зазначив, що допомога на оздоровлення була призначена та виплачена позивачу відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2015 рік. Пунктом 8 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, що не визначені в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень, встановлених відповідними бюджетними програмами, до законодавчого врегулювання такого питання. Враховуючи, що позивачу призначено виплату в розмірі, встановленому чинним законодавством, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 38-39).

Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення у зв'язку із наступним.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії (згідно з посвідченням серії А № 351474) (а.с. 4).

Позивач звернувся до відповідачів із заявами про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2015 рік.

15.06.2015 року за вих. № Л-761/10 ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення у відповідь на заяву ОСОБА_1, надав відповідь із зазначенням інформації про те, що ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дійсно передбачено щорічну допомогу на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Проте, розміри такої допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.07.2005 р. № 562. Відповідно до зазначеної постанови та розпорядження ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 у квітні 2015 року виплачено допомогу в сумі 100 гривень.

Пунктом 8 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України норми і положення ст. 48 вищезазначеного закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, у 2015 році ОСОБА_1 виплачена допомога на оздоровлення у розмірі, що відповідає чинному законодавству (а.с. 6).

19.06.2015 року за вих. № Л-01.04/94-01-06/2 ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради надано відповідь на заяву ОСОБА_1 із зазначенням інформації про те, що згідно із Порядком використання коштів Державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №936, фінансування щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснювалось в розмірах, затверджених постановою КМУ від 26.07.1996 р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За 2015 рік ОСОБА_1 була призначена допомога на оздоровлення 19.03.2015 року в сумі 100 грн.

Перерахунок допомоги на оздоровлення можливий лише після внесення змін до Державного бюджету щодо збільшення фінансування видатків (а.с. 5).

Позивач у своєму позові зазначає, що управління соціального захисту населення відмовляючи в нарахуванні, перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2015 рік діяло протиправно, порушуючи норми чинного законодавства.

Проте з такими висновками позивача з урахуванням законодавчих змін у 2015 році, а саме прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» погодитися не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2015 року Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» містить норми, які обмежують у 2015 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796.

Так, згідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що соціальні виплати особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, у період з 01.01.2015 року повинні виплачуватись у відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Верховна Рада України визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто, надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі надали до суду докази, що спростовують твердження позивача про неправомірність їх дій.

Оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач та відповідачі звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 17, 18, 71, 87, 90, 99, 100, 104, 183-2, 255, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 48, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10 зо дня отримання її копії особами, які не брали участі у розгляді справи.

Постанова набирає законної сили протягом 10 днів з дня отримання її копії особами, які не брали участі у розгляді справи, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Суддя С.В. Антонов