Справа № 2а-3859/09/1770
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2010-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 р. Справа № 89465/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Сапіги В.П.

Суддів Онишкевича Т.В. , Попка Я.С.

при секретарі судового засідання Вітер І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Рівне на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2009 року у справі за позовом суб»єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в м. Рівне про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

16.04.2009 року суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 звернувся в Рівненський окружний адміністративний суд з позовом до Державної податкової інспекції в м. Рівне про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 07 квітня 2009 року за яким йому визначено суму податкового зобов'язання за платежем по податку з доходів фізичних осіб у сумі 427815 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що підставою для донарахування зборів, обов'язкових платежів, податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності став висновок акту перевірки про те, що в 2007 - 2008 роках здійснював діяльність, яка не відповідає переліку діяльності, по яким йому дозволено здійснювати підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування. Позивач вважає, що мав право займатись іншими видами підприємницької діяльності, як платник єдиного податку, оскільки сплатив максимальну ставку податку у розмірі 200 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2009 року позов задоволено з тих підстав, що ОСОБА_1 не здійснював операцій з цінними паперами, оскільки уклав договір доручення із третьою особою, яка мала відповідну ліцензію на право здійснення операцій із цінними паперами - TOB фондовою компанією "Паритет" та яка від імені позивача провела з ЗАТ "Центр харчування" операцію по купівлі-продажу цінних паперів.

Не погодившись з рішенням суду, Державна податкова інспекція у м. Рівне подала апеляційну скаргу за якою вказує на те, що приватний підприємець ОСОБА_1 поряд із видами діяльності, що вказані у свідоцтві платника єдиного податку у 2007 році та в період з 1.01.2008 року по 30.09.2008 року здійснював та отримував дохід від інших видів діяльності «операцій з цінними паперами», що не входять в перелік видів підприємницької діяльності платників єдиного податку затверджених 21.12.2006 року рішенням Рівненської міської ради за №418, а також отримав в ході реалізації товару на виконання договорів комісії на власний розрахунковий рахунок суму, що перевищує дозволений Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року №727/98 (далі Указ-727) розмір виручки в сумі 500000 грн.

Тому апелянт просить скасувати постанову суду та постановити нову за якою відмовити в позові.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у м.Рівне проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р.та встановлено ряд порушень вимог податкового законодавства, зокрема і в частині оподаткування доходів фізичних осіб, про що складено акт №45/1 7-119/НОМЕР_1 від 24.03.2009 року.

За результатами документальної перевірки відповідачем 30 березня 2009 року було винесено податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем по податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності у сумі 427815,00 грн.

Підставою для донарахування позивачу, як платнику податків, зборів, обов'язкових платежів, податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності став висновок в акті перевірки про те, що в 2007 - 2008 роках позивач здійснював діяльність, яка не відповідає переліку діяльності, по яким йому дозволено здійснювати підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування.

Податковий орган прийшов до висновку, що позивачем були отримані доходи від здійснення інших видів діяльності не зазначених у свідоцтві про сплату єдиного податку та яка не відповідає переліку діяльності, по яким йому дозволено здійснювати підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, а також отримав в ході реалізації товару на виконання договорів комісії на власний розрахунковий рахунок суму, що перевищує дозволений Указом № 727/98 розмір виручки в сумі 500000 грн.

Відповідно до положень ст. 1,2 Указу №727/98 суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з яким, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації незалежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць (ч.2 ст. 2 вище зазначеного Указу-727).

Частиною 2 статті 2 Указу-727 визначено, що у разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки. З 01.01.2007 р. - 31.12.2007 р. позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного податку, згідно свідоцтва про сплату єдиного податку серії Д №753277 від 21.12.06р., виданого на підставі заяви позивача про застосування системи оподаткування, обліку і звітності від 14.12.2006 року. У вказаному вище свідоцтві про сплату єдиного податку видами діяльності було визначено -надання юридичних та адвокатських послуг (допомоги), інформаційно-консультаційних послуг і сплачував максимальну ставку податку у розмірі 200 гривень.

З 01.01.2008 р. - 30.09.2008 р. позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного податку, згідно свідоцтва про сплату єдиного податку (а.с.21) серія Е №932904 від 01.01.08р., виданого на підставі заяви позивача про застосування системи оподаткування, обліку і звітності від 07.12.2007 року. У вказаному вище свідоцтві про сплату єдиного податку видами діяльності було визначено - надання юридичних та адвокатських послуг (допомоги); інформаційно-консультаційних послуг.

Відповідно до заяви позивача від 16.01.2008 року відповідачем у вказане вище свідоцтво про сплату єдиного податку були внесені зміни - шляхом зазначення на зворотній його стороні додаткового виду діяльності: торгівельна діяльність з реалізації продовольчих і непродовольчих товарів (крім алкогольних напоїв та тютюнових виробів). Позивач сплачував максимальну ставку податку у розмірі 200 гривень.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення №/0 від 07 квітня 2009 року суд першої інстанції виходив з того, що отримані підприємцем кошти за здійснений продаж товару за договором комісії, не є виручкою від реалізації продукції в розумінні положень Указу № 727/98, оскільки вся виручка від продажу товару належить комітенту і не є доходом позивача.

Проте, вказаний висновок суду є помилковим, оскільки за змістом абзацу 5 ст.1 Указу-727/98 передбачено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Окрім цього в 2007 - 2008 роках позивач здійснював діяльність (операції з цінними паперами), яка не відповідає переліку діяльності, по яким дозволено здійснювати підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, визначену 21.12.2006 року рішенням Рівненської міської ради за №418.

Тому правильно визначив відповідач, що дохід приватного підприємця ОСОБА_1, що не обкладається єдиним податком та отриманий за 2007 рік становить 49000 грн.

Оподаткованим доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом та документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов»язаними з одержанням доходу.

В ході перевірки встановлено і це зазначено в акті №45/1 7-119/НОМЕР_1 від 24.03.2009 року, що ОСОБА_1 в 2007 році за договором купівлі-продажу з ЗАТ «Центр харчування» цінних паперів отримав виручку в сумі 49000 грн., а в період з 1.01.2008 року по 30.09.2008 року на розрахунковий рахунок підприємця від даного виду діяльності поступили кошти в сумі 3753800 грн. При цьому СПД ОСОБА_1 не надав для перевірки документів, що підтверджують понесені ним витрати, тому витрати враховані згідно додатка 6 Інструкції про прибутковий податок з громадян і відповідно норми у розмірі 25% від суми валового доходу, та становлять за 2007 рік 12250 грн.(49000*25), чистий дохід 36750 (49000-12250), а податок з доходу 5512,50 грн.(49000-12250). За вказаний період 2008 року, відповідно податок з доходу становить 422302,50 грн.

Тому податкове повідомлення-рішення №/0 від 07 квітня 2009 року за яким приватному підприємцю ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем по податку з доходів фізичних осіб у сумі 427815 грн. прийнято ДПІ у м.Рівне правомірно.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови висновки суду не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 3.09.2009 року та постановити нову за якою задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст.. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п.3,4 ч.1 ст.202 ,ч.2 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Рівне -задовольнити; скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2009 року у справі №2а-3859/09 та прийняти нову постанову.

Відмовити в позові суб»єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в м. Рівне про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Сапіга В.П.

Судді Онишкевич Т.В. , Попко Я.С.

Повний текст постанови

виготовлено 14.06.2010р.