Справа № 2а-1438/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 р. Справа № 94398/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Ліщинського А.М. , Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу апеляційні скарги ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 13.11.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

17.09.2009р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила відновити пропущений строк звернення до суду із розглядуваним позовом, визнати дії відповідача ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради по призначенню допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними в частині розміру допомоги з серпня 2008 року по серпень 2009 року; зобовязати орган праці та соціального захисту населення нарахувати і виплатити недоплачений їй розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 5255 грн. 59 коп. (а.с.2-6).

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 13.11.2009р. поновлено строк звернення до суду та заявлений ОСОБА_2 позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в частині невиконання рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 22.05.2008р.; зобовязано орган праці та соціального захисту населення провести донарахування і виплату недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2 з серпня 2008 року по 31.12.2008р. в розмірах, визначених Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», а саме в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісячно; в решті позову відмовлено (а.с.26-27).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржили сторони.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 відділ соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.31-32).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до ст.95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків; нормами Закону України про Державний бюджет України на 2008 рік встановлений розмір допомог, компенсацій та гарантій всім категоріям громадян, які мають право на їх одержання, при цьому КМ України затверджений механізм надання, порядок та джерела виплати по кожній категорії громадян у межах коштів, передбачених вищевказаним Законом.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. не був визнаний неконституційним п.23 Розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, через що вимоги позивача про зобовязання нарахувати і виплатити суму спірної допомоги за 2008 рік задоволенню не підлягають.

В своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду і винести нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.38-42).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні її уточнених вимог, не враховані положення діючого законодавства та рішення Конституційного Суду України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є матірю малолітньої ОСОБА_3, 19.06.2008р.н.; належить до незастрахованих осіб, з серпня 2008 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, знаходиться на обліку в ОСОБА_1 відділі соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (а.с.16-17).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не була виплачена на користь позивача протягом 2008 року у повному обсязі допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що субєкта владних повноважень слід зобовязати нарахувати і виплатити суму цієї допомоги за вказаний період із врахуванням розміру, визначеного Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»викладено в новій редакції ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», згідно якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Відповідно до п.22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затв. постановою КМ України № 1751 від 27.12.2001р. (із змінами, внесеними постановою КМ України № 57 від 22.02.2008р.), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01.01.2008р. 50 відсоткам, з 01.01.2009р. 75 відсоткам, з 01.01.2010р. 100 відсоткам прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. не був визнаний неконституційним п.23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Звідси, відповідачем правомірно виплачена протягом 2008 року позивачу спірна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, який визначений із врахуванням вимог п.23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Абзацом 3 ч.1 ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»передбачено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затв. постановою КМ України № 1751 від 27.12.2001р. (із змінами, внесеними постановою КМ України № 57 від 22.02.2008р.), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01.01.2008р. 50 відсоткам, з 01.01.2009р. 75 відсоткам, з 01.01.2010р. 100 відсоткам прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 грн.

Рішенням Конституційного Суду України не був визнаний неконституційним абз.3 ч.1 ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Звідси, відповідачем правомірно виплачена протягом 2009 року позивачу спірна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, який визначений із врахуванням вимог абз.3 ч.1 ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2, які стосуються нарахування та виплат їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з серпня 2008 року по серпень 2009 року.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Також апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з вищевказаних мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задоволити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 13.11.2009р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Ліщинський А.М. , Нос С.П.

< Текст >