Справа № 310/7958/14-а(2-а/310/67/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 рокусправа № 310/7958/14-а(2-а/310/67/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправними дії начальника ВДВС Бердянського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 26.05.2014 року №17105634, скасувано постанову про результати перевірки виконавчого провадження від 26.05.2014 року №17105634 винесену начальником ВДВС Бердянського МУЮ ОСОБА_2, як таку, що винесена з порушенням діючого законодавства.

Не погодившись із судовим рішенням, Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії листа в. о. начальника Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції від 13.05.2014 року, копії судового наказу від 01.04.2009 року, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції знаходилось виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2н-1273, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 269 547,96 грн. 26.12.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю майна боржника.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на наступне.

Згідно ст. 83 ЗУ «Про виконавче провадження» на начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець покладено обов'язок здійснювати контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Дане виконавче провадження було перевірено начальником і 26.05.2014 року начальник відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції зазначив, що перевіркою виконавчого провадження встановлено порушення вимог ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме державним виконавцем не винесено постанову про стягнення виконавчого збору. На підставі ст. 83 ч. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» постановив: скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №17105634, винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Згідно ч. 3 ст. 83 ЗУ «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Начальник Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 безпідставно скасувала постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №17105634 на підставі ч. 3 ст. 83 ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки у оспорюваній постанові не навела, які конкретно граматичні чи арифметичні помилки допущені державним виконавцем при винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №17105634.

Крім того, статтею 28 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

У разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

За частиною другою ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як видно з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові начальник Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 не навела жодну підставу для стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору за статтею 28 ЗУ «Про виконавче провадження», а відповідачем не надано суду жодного доказу направлення ОСОБА_1 пропозиції виконати рішення суду про стягнення з неї 269 547,96 грн. у добровільному порядку та отримання боржником такої пропозиції. А до того ж, відповідачем не надано суду жодного доказу, який підтверджував би інші підстави, що передбачені ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» для стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко