Справа № 2а-262/09
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 80113/09

17.05.10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді
суддів
при секретарі судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій, зобов`язання виплатити втрачений заробіток внаслідок ушкодження здоров`я, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив визнати неправомірними дії Міністерства оборони України, як головного розпорядника коштів щодо невиплати втраченого заробітку, внаслідок заподіяння шкоди каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язати виплатити суб`єкта владних повноважень Міністерство оборони України, як головного розпорядника коштів на його користь 6079,92 грн. заборгованість по виплаті втраченого заробітку, внаслідок заподіяння шкоди каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням військової служби. Зобов`язати відповідачів (в/ч НОМЕР_1 при наявності коштів на відповідному рахунку, а при їх відсутності Міністерство оборони України як головного розпорядника коштів, з яким в нього були безпосередньо заключні контракти, тобто трудові відносини, виплачувати йому щомісячно з 01.1008 р. по весь період втрати працездатності (інвалідності) 1519,98 грн. втраченого заробітку (доходу).
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, подав заяву про збільшення позовних вимог, а саме, просив визнати неправомірними дії Міністерства оборони України як головного розпорядника коштів щодо невиплати втраченого заробітку, внаслідок заподіяння шкоди каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язати виплатити суб`єкта владних повноважень Міністерство оборони України, як головного розпорядника коштів, на його користь 22799,70 грн. заборгованості по виплаті втраченого заробітку внаслідок заподіяння шкоди каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язати відповідача виплачувати йому щомісячно з 01.10.08 р. по весь період втрати працездатності (інвалідності) 1519,98 грн. втраченого заробітку (доходу).
Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій відповідача, зобов`язання виплатити втрачений заробіток внаслідок ушкодження здоров`я, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служи відмовлено.
Постанова мотивована, зокрема, тим, право позивача на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я виникло з моменту встановлення йому 3 групи інвалідності вперше, тобто з 28 липня 2008 року. Хвороба та лікування позивача з 1993 року по 2008 рік не давали йому права на відшкодування шкоди. Отже, правовідносини по відшкодуванню шкоди повинні регулюватися тими нормативно-правовими актами, які діяли на момент їх виникнення, а тому застосувати до них норми ст. 461 ЦК УРСР в редакції 1963 року немає законних підстав. Також немає підстав застосовувати до спірних правовідносин і ст. 1195 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, оскільки вони підпадають під дію спеціального закону, а саме ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року. Зазначена норма закону передбачає право позивача на одноразову грошову допомогу.
Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на невідповідність рішення суду вимогам закону, просить таке скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що саме з моменту встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я та виконанням обов`язків військової служби в нього виникла підстава для звернення до суду. Згідно довідки МСЕК від 28.07.08 р. внаслідок ушкодження здоров`я під час проходження військової служби його було визнано інвалідом 3 групи, а відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати працездатності у відсотках, йому було визначено ступінь втрати працездатності 50% та зазначено, що це сталося у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби. Згідно довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 № 248 середньомісячне грошове забезпечення позивача становить 1519,98 грн. (9119,92 грн.:6 міс.=1519,98 грн.). Виходячи з цього розрахунку та керуючись ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановами Кабінету Міністрів України, Постановами Верховного Суду України з відповідачів підлягає стягненню заборгованість по виплаті втраченого заробітку (в даному випадку грошового забезпечення) з 01.06.2008 р. по 01.09.2009 р. (1519,98 грн. ? 15 міс.) 22799,70 грн., а з 01.09.2009 р. відповідачу слід виплачувати йому щомісячно по 1519.98 грн. втраченого заробітку (грошового забезпечення) по весь термін встановлення втрати працездатності (інвалідності). Зазначає також, що судом першої інстанції не врахована практика розгляду цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та іншими ушкодженнями здоров`я, зокрема рішення Івано-Франківського міського суду від 04.02.2008 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1080 Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КАС України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.
Як вбачається з журналів судового засідання від 03 червня 2009 року, 02 вересня 2009 року 18 вересня 2009 року, 21 вересня 2009 року (а.с. 32, 52, 60) та постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2009 року (а.с. 61-62), всупереч вказаній нормі дана адміністративна справа розглянута одноособово суддею Роїк В.П., тобто неповноважним складом суду, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 204 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції
Враховуючи вищенаведене, керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 6 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 1 ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2009 року у справі № 2а-262/09 скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій, зобов`язання виплатити втрачений заробіток внаслідок ушкодження здоров`я, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.
Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 21.05.2010 р.