Справа № 8а- 08/08
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 р. Справа № 77737/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Любашевського В.П., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Ільницькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2009 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року, прийнятої у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рівненське міське управління земельних ресурсів про визнання протиправним рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Рівненської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рівненське міське управління земельних ресурсів про визнання протиправним рішення Рівненської міської ради № 2024 від 09.03.2006 року та його скасування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що оскаржуваним рішенням скасовано п. 9 рішення міської ради № 1277 від 17.03.2005 року яким їй було надано право оформити оренду земельної ділянки площею 64 кв. м. по вул. Декабристів, 9 у м. Рівне. Вона використала це право, уклавши договір оренди земельної ділянки від 21.06.2005 року та набула законних прав користування спірною земельною ділянкою. Оскаржуваним рішенням Рівненська міська рада позбавила її цього права, а тому просить визнати це рішення протиправним та скасувати його.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем в межах його компетенції, наданої йому чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подала до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу в якій просила оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року без змін.

3 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з заявою про перегляд постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року за нововиявленими обставинами.

Дана заява мотивована тим, що оскаржуваним рішенням міської ради, яке було предметом судового розгляду, скасовано п. 9 рішення міської ради № 1277 від 17.03.2005 року, яким їй було надано право оформити оренду земельної ділянки площею 64 кв. м. по вул. Декабристів, 9 у м. Рівне. Вона використала це право, уклавши договір оренди земельної ділянки від 21.06.2005 року та набула законних прав користування спірною земельною ділянкою. 13 лютого 2007 року судом першої інстанції у задоволенні її позову було відмовлено. 1 грудня 2008 року відкрились нові обставини, що могли вплинути на судове рішення, які не були відомі і не могли бути відомі суду та їй. Йдеться про договір дарування ОСОБА_2 гаражу, укладений та зареєстрований у приватного нотаріуса 10 вересня 2005 року. Цей договір свідчить про те, що ОСОБА_2 10 вересня 2005 року втратив право звернення в міську раду щодо питань, повязаних з гаражем тому, що цей гараж від 10 вересня 2005 року ОСОБА_2 вже не належить. Але саме на звернення ОСОБА_2 від 27.12.2005 року Рівненська міська рада прийняла рішення № 2024 від 09.03.2006 року. У звязку з наведеним, просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2009 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року залишено без задоволення.

Вказана постанова мотивована тим, що існування договору дарування гаражу від 10 вересня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відсутність права власності у заявника на будівлю гаража на момент звернення до Рівненської міської ради, жодним чином не впливало на законність постанови Рівненського міського суду від 13 лютого 2007 року, оскільки судом встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_2 до Рівненської міської ради було не існування права власності на будівлю гаража, а існування рішення Рівненської міської ради від 02.11.2001 року № 540 згідно якого земельна ділянка площею 60 м. кв. по вул. Декабристів, 9 у м. Рівне була надана ОСОБА_2 у приватну власність (20 м. кв.) та залишена в постійному користуванні (40 кв. м.) за рахунок земель, наданих раніше в постійне користування, яке на момент звернення із заявою до Рівненської міської ради було чинне.

Не погодившись з цією постановою ОСОБА_1 подала до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу в якій просила задовольнити її позов та визнати недійсним рішення Рівненської міської ради № 2024 від 09.03.2006 року в частині скасування п. 9 рішення ради № 1277 від 17.03.2005 року, яким їй надано право оренди земельної ділянки.

В обґрунтування мотивів апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції неповністю зясував обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що оскаржуване рішення міської ради було прийняте з порушенням вимог законодавства, на заяву ОСОБА_2 про оформлення земельної ділянки від 27.12.2005 року, яка була подана після укладення договору дарування гаражу іншій особі від 10.09.2005 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, в обґрунтування її мотивів покликалась на обставини, які в ній викладені.

Інші особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 245 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

В обґрунтування мотивів своєї заяви ОСОБА_1 зазначала про те, що оскаржуваним рішенням міської ради скасовано п. 9 рішення міської ради № 1277 від 17.03.2005 року, яким їй було надано право оформити оренду земельної ділянки площею 64 кв. м. по вул. Декабристів, 9 у м. Рівне. Вона використала це право, уклавши договір оренди земельної ділянки від 21.06.2005 року та набула законних прав користування спірною земельною ділянкою. 13 лютого 2007 року судом першої інстанції у задоволенні її позову було відмовлено. 1 грудня 2008 року відкрились нові обставини, що могли вплинути на судове рішення, які не були відомі і не могли бути відомі суду та їй. Йдеться про договір дарування ОСОБА_2 гаражу, укладений та зареєстрований у приватного нотаріуса 10 вересня 2005 року. Цей договір свідчить про те, що ОСОБА_2 10 вересня 2005 року втратив право на звернення в міську раду щодо питань, повязаних з гаражем тому, що цей гараж від 10 вересня 2005 року ОСОБА_2 вже не належить. Але саме на звернення ОСОБА_2 від 27.12.2005 року Рівненська міська рада прийняла рішення № 2024 від 09.03.2006 року. У звязку з наведеним, просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рівненської міської ради від 02.11.2001 року № 540 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 20 м. кв. по вул. Декабристів, 9 у м. Рівне та 40 кв. м. залишено в постійному користуванні за цією ж адресою (а.с. 25).

27 грудня 2005 року ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до Рівненського міського голови в якій просив скасувати рішення Рівненської міської ради № 1277 від 17.03.2005 року та розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений з ОСОБА_1, оскільки рішенням Рівненської міської ради від 02.11.2001 року № 540 частину спірної земельної ділянки передано йому у приватну власність (20 кв. м.), а частину залишено в постійному користуванні (40 кв. м.).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що залишаючи без задоволення заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2007 року, суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про те, що договір дарування гаража від 10 вересня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент звернення ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, жодним чином не впливав на законність постанови Рівненського міського суду від 13 лютого 2007 року.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_2 27.12.2005 року звертався з письмовою заявою до Рівненського міського голови в якій просив скасувати рішення Рівненської міської ради № 1277 від 17.03.2005 року та розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений з ОСОБА_1, оскільки рішенням Рівненської міської ради від 02.11.2001 року № 540 частину спірної земельної ділянки передано йому у приватну власність (20 кв. м.), а частину залишено в постійному користуванні (40 кв. м.). Відтак, посилання апелянта на те, що оскаржуване рішення міської ради було прийняте за заявою ОСОБА_2 від 27.12.2005 року про оформлення земельної ділянки для обслуговування гаражу є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 таких вимог перед міською радою не ставив.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Колегія суддів також вважає за необхідне вказати на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права в частині оформлення судового рішення у формі постанови, оскільки у разі залишення без задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, судове рішення слід викладати у формі ухвали. В той же час, вказане порушення, на думку колегії суддів, не впливає на законність та обґрунтованість прийнятого судового рішення судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 245, 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2009 року у справі № 8а-08/08 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: В.П. Любашевський

ОСОБА_4