Справа № 401/4028/13-а
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/4028/13-а Провадження № 2-а/401/1/15

28 жовтня 2015 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшной О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання незаконним з дати прийняття рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15 серпня 2012 року №742 Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання зі змінами внесеними рішенням відповідача від 05 грудня 2012 року №1137 Про внесення змін до п.3 рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15 серпня 2012 року Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та зобовязати відповідача невідкладно, після ступу постанови суду у законну силу, опублікувати у газеті Вечірній Світловодськ інформацію про визнання судом незаконним вищезазначеного рішення відповідача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, СП ТОВ «Світловодськпобут», -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання незаконним з дати прийняття рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15 серпня 2012 року №742 Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання зі змінами внесеними рішенням відповідача від 05 грудня 2012 року №1137 Про внесення змін до п.3 рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15 серпня 2012 року Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та зобовязати відповідача невідкладно, після ступу постанови суду у законну силу, опублікувати у газеті Вечірній Світловодськ інформацію про визнання судом незаконним вищезазначеного рішення відповідача.

Зазначав, що вказані рішення органу місцевого самоврядування є незаконними, так як не відповідають законодавству та нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, крім того у рішення №742, яке є регуляторним актом, внесено зміни рішенням №1137, яке не є регуляторним актом, і його проект не оприлюднювався чим порушено права участі громадян у його прийнятті. Крім того, рішення №742 підписане першим заступником міського голови, якій не мав права на підпис. Також зазначив, що оскаржуваними рішеннями відповідач визначив виконавцем послуг з централізованого опалення для споживачів у багатоквартирних будинках СП ТОВ «Світловодськпобут» з використанням внутрішньо будинкових теплових мереж та зобовязав споживачів оплачувати послуги виконавця послуг, в тому числі тих, які не уклали відповідні договори. В оскаржуваних рішеннях наявна корупційна складова, так як ними визначено виконавця послуг для державних і комунальних обєктів без проведення конкурсу. Крім того, прийняте рішення є незаконним та таким,що не відповідає Закону України «Про житлово-комунальні послуги» так як укладання договорів споживачами фізичними особами власниками квартир у багатоквартирних будинках може лише балансоутримувач будинку, а не виконавець послуг, якій не надає послугу окремому споживачеві, власнику квартири. Також, вказаними рішеннями відповідачем надається право СП ТОВ «Світловодськпобут» користуватися безоплатно внутрішньо-будинковими мережами, що є комунальною власністю, а балансоутримувач повинен їх обслуговувати за власний рахунок. Також позивач зазначає, що більш правильним потрібно було у багатоквартирних будинках СП ТОВ «Світловодськпобут» визначити виконавцем послуг з теплопостачання для балансоутримувачів, а виконавцем послуг для фізичних осіб власників квартир визначити балансоутримувачів. Вважає, що оскаржувані рішення відповідача прийнято з порушенням принципів, встановлених п.п.1-6 ч.3 ст.2 КАС України, не на підставах, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений законами України, необґрунтовано, а тому є незаконними.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити (а.с.44).

Представник відповідача виконкому Світловодської міської ради подав до суду заперечення в якому просив відмовити у позові, в судовому засіданні позов не визнав (а.с.37-39, 96,110).

Представник третьої особи СП ТОВ «Світловодськпобут» надав до суду заперечення на позов, в судовому засіданні позов не визнав (а.с.62-63,96,110).

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали.

В судовому засіданні після заслуховування пояснень сторін та дослідження матеріалів справи, ухвалою суду від 19 лютого 2014 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 зупинено провадження у справі до розгляду адміністративної справи №401/611/14-а за позовом ОСОБА_2 до Світловодської міської ради, та ухвалою суду від 21 вересня 2015 року з ініціативи суду провадження у справі відновлено, призначено судовий розгляд на 06 жовтня 2015 року.

Про час та місце судового засідання особи, які беруть участь у справі повідомлені у встановленому порядку, в судовому засіданні 06 жовтня 2015 року позивач заявив клопотання про відкладення судового засідання в звязку з відсутністю його представника ОСОБА_2

Представник СП ТОВ «Світловодськпобут» подав письмову заяву про завершення розгляду справи за його відсутності, та просив відмовити в позовних вимогах (а.с.131).

Про час та місце судового засідання 28 жовтня 2015 року особи, які беруть участь у справі повідомлені у встановленому порядку, в судове засідання не зявилися, заяв про відкладення справи не подавали, тому суд ухвалив про завершення розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що виконавчим комітетом Світловодської міської ради 15.08.2012 року за №742 прийнято рішення «Про визнання виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання»

Відповідно до якого пункту 1 даного Рішення - виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання визнано СП ТОВ «Світловодськпобут» для споживачів у приватних будинках,будинках садибного типу,для споживачів у багатоквартирних будинках з використанням внутрішньо будинкових теплових мереж,що обслуговуються виконавцем послуги з управління,утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 2 зазначеного рішення обумовлено, що оплата споживачами (власники, наймачі приміщень) вартості послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється виконавцю послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Третім пунктом рішення було скасоване рішення виконкому від 15.03.2007 року №732 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг».

Підписане Рішення першим заступником міського голови ОСОБА_5

Вищезазначене рішення відповідача 25 жовтня 2012 року було опубліковане в газеті Світловодської міської ради «Світловодськ вечірній» та 15 листопада 2012 року газета «Світловодськ вечірній» опублікувала повідомлення, що рішення «Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого та гарячого водопостачання» було помилково оприлюднено без номеру і дати.

Також, 05 грудня 2012 року за №1137 відповідачем було прийняте Рішення Про внесення змін до п.3 Рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15.08.2012 року «Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги, в редакції, яка була чинною на дату виникнення спірних правовідносин, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У відповідності до п.1.4. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді який був затверджений Наказом Держжитлокомунгоспом за №60 від 25.04.2005року, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Будь-яких доказів того, що СП ТОВ «Світловодськпобут» не може забезпечити виконання обовязків, визначених у частині другій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач не надав і матеріали справи не містять.

Балансоутримувач може бути і споживачем, і виконавцем або виробником послуг.

Те, що виконавці послуг не є балансоутримувачами, може бути вирішено шляхом укладання відповідного договору, що прямо передбачено статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Тобто, виконавчий комітет Світловодської міської ради при прийняття оскаржуваного рішення діяв в межах наданих йому законом повноважень.

Згідно п.4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення (далі комунальні послуги) може бути виробник зазначених послуг ,виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший субєкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг, та який відповідає вимогам пункту 1.3. Порядку.

Тому виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання визначено фактичного виробника цих послуг - СП ТОВ Світловодськпобут.

Суд вважає, що відповідачем порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідачем при прийнятті рішення №742 від 15.08.2012 року Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та №1137 від 05.12.2012 року Про внесення змін до п.3 рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15.08.2012 року «Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання не порушений.

Не може суд погодитися з твердженням позивача стосовно того, що оскаржуване рішення прийняте одноосібно першим заступником Світловодського міського голови ОСОБА_5, оскільки вказане вище рішення є рішенням колегіального орагну - виконавчого комітету Світловодської міської ради, яке прийняте у відповідності до приписів ст.ст.51,52,53 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Так, відповідно до ч.3 ст.51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідного сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради-голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб.

Відповідно до ст.53 вищезазначеного Закону, основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської,районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції-заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради-заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

Відповідно до ст.59 вищеназваного Закону, рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету.

Позивачем не спростовано, що оскаржувані рішення прийняті більшістю від загального складу членів виконавчого комітету на засіданнях виконавчого комітету Світловодської міської ради 15.08.2012 року та 05.12.2012 року, на яких були присутні більше половини загального складу виконавчого комітету, отже виконавчий комітет Світловодської міської ради при прийнятті оскаржуваних рішень діях в межах наданих йому законом повноважень. Перший заступник Світловодського міського голови ОСОБА_5 підписуючи рішення виконував свої обовязки відповідно до законодавства.

Отже, рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради прийнято у відповідності до приписів ст.ст.51,52,53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Суд також вважає, що позивачем не доведено, що оскаржуваними рішеннями передано комунальне майно приватній чи напів-приватній особі. Норм чинного законодавства, які б порушувалися використанням в ході надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання внутрішньо будинкових мереж, позивачем не зазначено.

Право відповідача на зміну свого рішення законом не обмежено.

Крім цього, держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.140 Конституції України громадянам України гарантується право на місцеве самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі-Закону) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Статтею 4 Закону встановлені основні принципи місцевого самоврядування, до яких, зокрема, відносяться: народовладдя; законність; гласність; підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; судовий захист прав місцевого самоврядування.

Позивач оскаржує рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15 серпня 2012 року №742 Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання зі змінами внесеними рішенням відповідача від 05 грудня 2012 року №1137 Про внесення змін до п.3 рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15 серпня 2012 року Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які на думку позивача, є протиправними. Позивач не є безпосереднім учасником визначених рішеннями правовідносин.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого. Неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України визначено що позивачем є особа на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, тощо.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справі в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд звертає увагу на те, що згідно з вищевказаними нормами права особа має право звернутися до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (субєкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

Порушення інтересів особи може полягати також у невизначеності публічних правовідносин за її участю, коли у сторін існують різні уявлення щодо взаємних прав та обовязків.

Порушення прав та інтересів слід відрізняти від порушення закону. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи. Саме лише порушення закону, яке не призводить до порушення прав особи, не дає підстав для задоволення позову такої особи. Позови в інтересах законності не мають на меті захист порушених субєктивних прав, а тому в таких справах не може бути реалізовано завдання адміністративного судочинства.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень.

Аналогічна позиція підтверджується і змістом відповідних рішень Конституційного Суду України, зокрема, рішення №6-рп/1997 від 25 листопада 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення частини 2 статі 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільно процесуального кодексу України та рішення №9-рп/1997 від 25 грудня 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення статтей 55, 64, 124 Конституції України. Зі змісту вказаних рішень Конституційного Суду України випливає. Що кожен має право звернутися до суду. Якщо його права чи свободи порушені. Порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Виходячи із положень статті 17 КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень.

В свою чергу неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто субєктивне право особи та її обовязок. Відтак, судовому захисту підлягає субєктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Разом з тим, наслідком розвязання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного субєктивного права позивача.

Приймаючи оскаржувані рішення виконавчий комітет Світловодської міської ради керувався положеннями ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування», положеннями Закону України Про житлово-комунальні послуги, якими до повноважень виконавчого комітету міських рад віднесено, в тому числі і управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

За таких обставин оскаржені рішення прийняті відповідачем в межах повноважень визначених Законом, і порушень вимог Закону України «Про місцеве самоврядування» при прийнятті оскаржених рішень не встановлено.

Враховуючи, що позивачем не доведено, що оскаржуваними рішеннями органу місцевого самоврядування порушено його субєктивні права (свободи чи інтереси), суд не встановив наявності порушених прав позивача спірними рішеннями та діями відповідача, а тому не знаходить правових підстав для задоволення його позовних вимог.

Крім цього, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. У яких беруть участь ті самі особи, або, особа, щодо якої встановлено ці обставини, відповідно до вимог статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує, що Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області та Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом неодноразово розглядалися адміністративні позови про скасування рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради про визначення виконавців житлово-комунальних послуг з підстав, що зазначені позивачем в даній адміністративній справі. За результатами розгляду таких справ, а саме: справ №2-а/953/11( постанова від 24.06.2011року та ухвала від 22.03.2012 року), №2-а-981/2010року (постанова від 16.09.2010 року та ухвала від 07.06.2010 року) в задоволенні адміністративних позовів відмовлено.

Постановою Світловодського міськрайонного суду від 14.06.2013 року (справа №401/468/13-а,провадження 2-а/401/45/13 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Світловодської міської ради, третя особа СП ТОВ «Світловодськпобут» про визнання незаконним рішення відповідача від 05.12.2012 року №1137 «Про внесення змін до п.3 рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15.08.2012 року «Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання», а також зобов»язання відповідача вчинити певні дії, а саме: після набрання постановою суду у цій справі чинності,опублікувати у газеті «Світловодськ вечірній» інформацію про визнання незаконним вищезазначеного рішення відповідача - відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на вказану постанову суду залишена без задоволення, а постанова суду без змін.

Також, постановою Світловодського міськрайонного суду від 12 січня 2015 року (справа №401/780/13-а, провадження 2-а/401/3/15 за адміністративним позовом ОСОБА_6. ОСОБА_7. ОСОБА_8 до виконавчого комітету Світловодської міської ради, третя особа СП ТОВ «Світловодськпобут» про визнання незаконним рішення відповідача від 15 серпня 2012 року №742 «Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання», відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року апеляційну скаргу позивачів на вказану постанову суду залишено без задоволення, а постанова суду без змін.

Посилання представника позивача ОСОБА_2 на постанову Світловодського міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 року, якою задоволено позов ОСОБА_2 та визнано незаконним, протиправним та скасовано рішення Світловодської міської ради від 29 серпня 2011 року №519 «Про надання згоди на створення спільного підприємства ТОВ «Світловодськпобут», не впливає на вирішення даного спору по суті.

На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 10, 11, 71, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання незаконним з дати прийняття рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15 серпня 2012 року №742 Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання зі змінами внесеними рішенням відповідача від 05 грудня 2012 року №1137 Про внесення змін до п.3 рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15 серпня 2012 року Про визначення виконавця житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та зобовязати відповідача невідкладно, після ступу постанови суду у законну силу, опублікувати у газеті Вечірній Світловодськ інформацію про визнання судом незаконним вищезазначеного рішення відповідача.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис З оригіналом згідно

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_9