Справа № 2а-19/09
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 р. Справа № 10676/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Заверухи О.Б.

при секретарі судового засідання Федуніву Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСББ «СНІП» про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 01.08.2007 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСББ «СНІП», в якому, уточнивши позовні вимоги, просить визнати незаконним та скасувати дозвіл на проведення будівельних робіт №657/02 по вулиці Снопківській, 16 від 30 грудня 2002 року.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2009 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено у звязку з пропущенням строку звернення до суду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2009 року скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що про підробку дозволу № 657/02 від 30.12.2002 року дізнався після ознайомлення з протестом прокуратури з вимогою скасування зазначеного дозволу. У вересні 2006 року йому стало відомо , що міськрада відмовилась скасувати дозвіл по протесту прокуратури.

21.09.2006 року постановою слідчого прокуратури Галицького району м.Львова він був визнаний потерпілим, цивільним позивачем у кримінальній справі №181-0014 про обвинувачення ОСОБА_2А за ст.366 ч.1 КК України.

10. 11 2006 року ним був заявлений цивільний позов в цій кримінальній справі, серед яких була також вимога скасування дозволу на виконання будівельних робіт №657/02 від 30.12.2002 року, і який є в матеріалах кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2

21.02.2007 року постановою Галицького районного суду м.Львова провадження по справі про обвинувачення ОСОБА_2А за ст.366 ч.1 КК України закрито у зв»зку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а його цивільний позов залишено без розгляду.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав і доповнив, що підтвердженням про дотримання ним строків звернення до суду є також та обставина, що протест прокурора з вимогою скасування дозволу був відхилений міською радою 07.08.2006 року. Про відхилення протесту він дізнався 04.09.2006 року з відповіді за № 07/1-670-05.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи, тому колегія суддів вважає, що справу відповідно ч.4 ст.196 КАС України слід розглядати за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану постанову скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки строк дії оскаржуваного дозволу 31.12.2003 року, то фактично на час звернення до суду- 01.08.2007 року- названий вище дозвіл став не актуальним, позаяк строк дії такого закінчився, а також те, що про вищевказаний дозвіл позивачу було відомо до 01.08.2007 року.

Однак колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи і є помилковим.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України ( в редакції, яка діяла до 07.07.2010 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З постанови Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2007 року видно, що справу про обвинувачення ОСОБА_2А за ст.366 ч.1 КК України закрито у зв»зку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду

Як вбачається з дозволу на виконання будівельних робіт №657/02 від 30 грудня 2002 року (а.с.39) підписаного начальником інспекції держархбудконтролю ОСОБА_3, то він виданий об"єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Сніп» на виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням за рахунок добудови квартири №9 житлового будинку №16 на вул. Снопківській у м.Львові, відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої за № 1610/2123 від 17.09.2002 року Управлінням архітектури і містобудування. Строк дозволу до 31.12.2003 року.

Пояснення позивача про те, що вищевказаний дозвіл ним було оспорено в цивільному позові по кримінальній справі №181-0014 про обвинувачення ОСОБА_2А за ст.366 ч.1 КК України 10.11.2006 року, а також те, що він дізнався про відхилення протесту прокурора з вимогою скасування дозволу з відповіді за № 07/1-670-05 від 04.09.2006 року нічим не спростовано.

Таким чином, оскільки позивач з адміністративним позовом звернувся 01.08.2007 року, то річний строк він не пропустив.

Обгрунтування суду першої інстанції на неактуальність скасування такого дозволу із-за його терміну дії, на погляд колегії суддів, не заслуговують на увагу, так як суд повинен був перевірити законність його видачі.

З протесту прокурора про скасування дозволу № 07/1-670-06 від 22.06.2006 року видно, що дозвіл на виконання будівельних робіт №657/02 від 30 грудня 2002 року виданий на підставі самовільно переробленої проектної документації, яка не виготовлена ліцензованою проектною організацією, а також не у відповідності до розпорядження Галицької районної адміністрації від 03.04.2002 року, тобто є незаконним.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов»язок доказування правомірності дій покладено на останнього.

Отже, на думку колегії суддів, при видачі спірного дозволу на виконання будівельних робіт №657/02 від 30 грудня 2002 року начальником інспекції держархбудконтролю ОСОБА_3 ( яка діяла на час виникнення спірних правовідносин в системі місцевого самоврядування) інспекція діяла з порушенням ч.1 п.1 ст.2 КАС України, тобто не у спосіб, що передбачений законом.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, порущення норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги є суттєвими, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202 ч.1п.п.1,3, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу

адміністративного судочинства України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2009 року у справі №2а-19/09 скасувати і прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дозвіл на виконання будівельних робіт №657/02 від 30.12.2002 року, виданий начальником інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради ОСОБА_3 об»єднанню співвласників багатоквартирного будинку «СНІП» на виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням за рахунок добудови квартири №9 житлового будинку №16 на вул..Снопківській у м.Львові незаконним і скасувати його.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій, О.Б. Заверуха

Постанова у повному обсязі складена 26.10.2010 року.