Справа № 2а-3/09
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 р. Справа № 72920/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

при секретарі судового засідання Стецків І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 05 серпня 2009 року у справі за їх позовом до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи релігійна громада Української греко-католицької церкви в м. Мостиська, акціонерне товариство закритого типу Ремонтно-будівельна компанія Гарант-1, Самбірське бюро технічної інвентаризації про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просили визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття рішення Мостиської міської ради Львівської області (далі Мостиська міськрада) від 10.06.1993 року Про повернення майна греко-католицької громади м. Мостиська, а також визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Мостиської міськради від 25.02.2003 року Про надання дозволу громаді Мостиської церкви ОСОБА_5 на проведення реконструкції.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 05.08.2009 року у справі № 2а-3/09 позов було задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Мостиської міськради № 33 від 25.02.2003 року Про надання дозволу громаді Мостиської церкви ОСОБА_5 на проведення реконструкції. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять зазначену постанову суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні їх вимог скасувати і винести у цій частині нову постанову, якою визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття рішення Мостиської міськради від 10.06.1993 року Про повернення майна греко-католицької громади м. Мостиська. У обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що на момент прийняття Мостиською міськрадою вказаного рішення будинок № 49 по вул. А. Міцкевича у м. Мостиська був у власності АТЗТ РБК Гарант-1, а відтак відповідач не вправі був приймати щодо нього жодних зобовязальних рішень. При цьому на час розгляду справи судом релігійною громадою Мостиської церкви ОСОБА_5 не було надано належно оформленого витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на вказаний будинок.

Окрім того, звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до даних будинкової книги та відміток у паспортах позивачів вони проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1978 року і іншого житла не мають.

Про підготовку та прийняття Мостиською міськрадою оспорюваного рішення від 10.06.1993 року їх ніхто не попередив, що призвело до позбавлення їх житла, у якому вони більше 30 років проживають на законних підставах.

Одночасно покликаються на те, що оспорюване рішення Мостиською міськрадою прийнято нею у порушення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та необґрунтовано, без урахування їх права на участь у прийнятті рішення.

Апелянти ОСОБА_1, ОСОБА_2, та представник ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду вимоги, викладені у апеляційній скарзі, підтримали повністю поясненнями, аналогічними до викладеного у самій скарзі, просять її задовольнити.

Представник церкви ОСОБА_5 м. Мостиська у судовому засіданні апеляційного суду вимоги апелянтів заперечив, вважає їх безпідставними та просить залишити подану апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники судового розгляду на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає судовому розгляду справи у їх відсутності згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що передача будинку № 49 по вул. А. Міцкевича в м. Мостиська у власність греко-католицької громади м. Мостиська була проведена у відповідності із вимогами закону на підставі вільного волевиявлення АТЗТ РБК Гарант-1.

Однак, надаючи дозвіл на проведення реконструкції даного будинку, виконавчим комітетом Мостиської міськради не було взято до уваги того, що рішенням Мостиської міської міськрада від 10.06.1993 року Про повернення майна греко-католицької громади м. Мостиська на виконавчий комітет було покладено обовязок вирішити питання вивільнення житла на території плебанії до 01.09.1993 року однієї квартири з послідовним вивільненням другої, порушуючи цим умови передачі у власність будинку релігійній громаді та права позивачів, передбачені Конституцією України та житловим законодавством.

Даючи правову оцінку постанові суду першої інстанції від 05.08.2009 року у частині, що оскаржена у апеляційному порядку позивачами, колегія суддів виходить із таких міркувань.

Як вбачається із оспорюваного рішення Мостиської міськради від 10.06.1993 року Про повернення майна греко-католицької громади м. Мостиська на підставі листа греко-католицької церкви м. Мостиська було зобовязано Городоцьке РБУ вивільнити приміщення Мостиської рембуддільниці до 01.07.1993 року, а Самбірське МБТІ зареєструвати будинок № 49 по вул. Міцкевича за громадою УГКЦ м. Мостиська і видати документи на право власності.

Вказане рішення відповідача було у добровільному порядку виконане АТЗТ РБК Гарант-1, як правонаступником Городоцького РБУ, і право власності на приміщення по вул. А. Міцкевича, 49 у м. Мостиська в цілому зареєстровано за церковною громадою УГКЦ м. Мостиська.

При цьому, на переконання колегії суддів, оскаржуваним рішенням Мостиської міськради від 10.06.1993 року на позивачів не покладалося будь-яких додаткових обовязків, а також не вирішувалося питання щодо їх проживання у вказаному приміщенні.

Відтак покликання апелянтів на порушення Мостиською міськрадою їх прав чи охоронюваних законом інтересів при прийнятті рішення про передачу належного Городоцькому РБУ нежитлового приміщення по вул. А. Міцкевича, 49 у м. Мостиська релігійній громаді УГКЦ м. Мостиська є безпідставними.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що вирішення питання про захист житлових прав позивачів не є предметом даного спору та не належить до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання про те, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у частині визнання протиправним та скасувати з моменту прийняття рішення Мостиської міськрада від 10.06.1993 року Про повернення майна греко-католицької громади м. Мостиська немає, а відтак подану апеляційну скаргу слід залишити без змін, а оскаржуване у цій частині судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 05 серпня 2009 року у справі № 2а-3/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Ухвала у повному обсязі складена 28 жовтня 2010 року.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_6