Справа № 2002/2-а-304/11
Суддя: Андросов О. М.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2002/ 2-а-304/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2011 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі :

головуючого - судді Андросова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду м. Барвінкового адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Барвінківському районі Харківської області, Головного управління Державного казначейства України в Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання до перерахунку державної та додаткової пенсій, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

11.04.2011 року позивач звернувся до Барвінківського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Барвінківському районі Харківської області, зобовязати відповідача здійснити перерахунок його основної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.03.2001 року, здійснити нарахування і виплату компенсації та індексації за вказаний період, 3% річних від простроченої суми, а також стягнути з Головного управління Державного казначейства України в Харківської області моральну шкоду в сумі 50000 грн..

Позивач не надав клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.04.2011 року позовну заяву за період з 01.03.2001 року по 10.10.2010 року включно залишено без розгляду, в іншій частині позову відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не зявився.

Відповідач - управління Пенсійного Фонду України в Барвінківському районі Харківської області в судове засідання в судове засідання представника не надіслав, просив справу слухати у відсутність його представника, надавши суду заперечення, в якому позов не визнав, посилаючись на те, що дії управління щодо нарахування і виплати позивачу державної та додаткової пенсій були правомірними і відповідали чинному законодавству. Оскільки пенсія позивачу виплачувалась своєчасно, то підстав для її компенсації немає. Так як розмір пенсії позивача перевищує прожитковий мінімум, то пенсія не підлягає індексації.

Крім того, постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 року по справі № 2002/2-а-220/11 управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області зобовязано нараховувати і виплачувати позивачу державну та щомісячну додаткову пенсії, як інваліду другої групи, відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі відповідно 8 мінімальних пенсій за віком, та 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.09.2010 року по 25.03.2011 року.

Відповідач посилалася також на відсутність виділених з Державного бюджету коштів щодо забезпечення виплат пенсії в розмірі, який прохає позивач та на пропуск позивачем встановленого законодавством строку позовної давності.

Відповідач - Головне управління Державного казначейства України в Харківської області в судове засідання представника не надіслав,

Враховуючи вищенаведене, справа розглядається в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності і взаємозвязку, дійшов наступного.

Позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення серії А № 010497, виданим 16.02.1993 року, та вкладкою до нього № 182599. Відповідно до довідки МСЕК серії МСЕ № 003196 від 24.11.2003 року позивачу з 01.12.2003 року встановлена друга група інвалідності безстроково. Інвалідність позивача пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

- по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком;

- по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

- по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком;

- дітям - інвалідам 3 мінімальних пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсій проводиться відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 року № 3108 ІV відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування).

Відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст. 50 Закону „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах:

- інвалідам 1 групи 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІ групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком і як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46).

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії щодо позивача, підлягають застосуванню ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року, на які посилається відповідач у відповіді на звернення позивача і на підставі яких були нарахована пенсії позивачу, оскільки останні суттєво звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Зі змісту ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що за основу нарахування пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно чинного законодавства визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В цьому звязку суд не приймає до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановленим абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. ст. 49, 50,54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 зазначеного Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до 1,2,3,4, категорій.

Частиною першою ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Оскільки позивачу слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитися з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які постраждали від зазначеної катастрофи.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо:

- щодо призначення пенсії;

- підготовки документів для її виплати;

- забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті пенсій, які передбачені Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу пенсії у встановленому законом розмірі та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх зобовязань перед позивачем.

Відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу пенсії у передбаченому Законом „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірі.

При цьому суд враховує, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 року по справі № 2002/2-а-220/11 управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області зобовязано нараховувати і виплачувати позивачу державну та щомісячну додаткову пенсії, як інваліду другої групи, відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі відповідно 8 мінімальних пенсій за віком, та 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.09.2010 року по 25.03.2011 року

.Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області неправомірними щодо відмови позивачу в перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії та необхідності зобовязати вказане управління провести перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи із 8 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду 2 групи, та зобовязати управління провести щодо позивача перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 26.03.2011 року по 04.05.2011 року, тобто по день винесення постанови.

Позовні вимоги про зобовязання відповідача проводити відповідні нарахування та виплати в подальшому, задоволенню не підлягають, оскільки згідно статті 104 КАС України компетенція суду поширюється тільки на захист порушених прав, свобод та інтересів відповідних осіб і суд не може вирішувати питання на майбутнє, тобто здійснювати захист права, яке ще не порушено.

Позивачем не надано жодних доказів завдання йому моральної шкоди, тому позов в цій частині задоволеню не підлягає.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи, організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника чи уповноваженого ним органу. З довідки управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області вбачається, що пенсії позивачу виплачувались своєчасно. Оскільки, як вбачається з довідки управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 15.04.2011 року № 1761/07-02, пенсія позивачу виплачувалась своєчасно, відсутні передбачені Законом підстави для її компенсації.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру. З довідки управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 15.04.2011 року № 1761/07-02, вбачається, що виплачувана позивачу пенсія не індексувалася.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19,22,41,46 Конституції України, Законом України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 2,9,99,160,161, п.4.ч.2 ст. 162, ст. ст. 163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови у перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 26 березня 2011 року по 04 травня 2011 року, та індексації пенсій за період з 11 жовтня 2010 року по 04 травня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, як інваліду 2 групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 75 (семидесяти пяти) % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 26 березня 2011 року по 04 травня 2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити індексацію відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»державної і додаткової пенсії, нарахованої і виплаченої ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 11 жовтня 2010 року по 04 травня 2011 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративному суду через Барвінківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М.Андросов