Справа № 823/1540/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року справа № 823/1540/15

м. Черкаси

10 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі Тараненку М.О.,

за участю:

представника позивача державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_1 за довіреністю,

представників відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь бюджету через ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області податкового боргу по ПДВ на загальну суму 53 693,54грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку в органах доходів і зборів, як платник податків та зборів до бюджету. Всупереч вимог чинного законодавства відповідач не виконує свої податкові зобовязання, внаслідок чого за нею обліковується податковий борг по ПДВ на загальну суму 53 693,54грн., який ДПІ у м. Черкасах просить стягнути в судовому порядку.

Представник позивача до зали судового засідання прибув та підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог ДПІ у м. Черкасах заперечили повністю з підстав викладених в запереченні. Додатково наголосили, що у ОСОБА_2 вищевказана сума заборгованості відсутня, оскільки останньою було задекларовано залишок відємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в рядку 24 декларації за липень 2014 року в розмірі 97 650,00грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 станом на час виникнення спірних правовідносин буда зареєстрована фізичною особою-підприємцем, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та перебувала на обліку в ДПІ у м. Черкасах.

На час звернення з позовом до суду за відповідачем рахується податковий борг по ПДВ на загальну суму 53 693,54грн., який виник внаслідок подання звітності:

- податкової декларації з ПДВ від 29.09.2014 № НОМЕР_2 на суму 42 116,00грн., по строку сплати 30.09.2014.;

- податкової декларації з ПДВ від 20.10.2014 № НОМЕР_3 на суму 9 531,00грн., по строку сплати 30.10.2014.

Судом також встановлено, що уповноваженими особами позивача були проведені перевірки відповідача:

- позапланова виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства, щодо достовірності формування податкового зобовязання та податкового кредиту з ПДВ субєкта господарської діяльності фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 по 30.06.2014, про що складено акт № 199/23-01-17-01/НОМЕР_1 від 28.08.2014. Висновками акру перевірки встановлено порушення відповідачем п.187.1, п.187.6 ст.187, п.198.1, п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 134 748,00грн. На підставі встановленого порушення прийнято ППР № НОМЕР_4 від 15.09.2014, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ за основним платежем на 134 748,00грн. та за штрафними санкціями на 67 374,00грн. (особисто вручено відповідачеві 18.09.2014);

- камеральна перевірка податкової звітності з ПДВ за липень та серпень 2014 року, про що складено акт № 2841/23-01-17-0225/НОМЕР_1 від 04.11.2014. Висновками акту перевірки встановлено несвоєчасне подання податкової звітності з ПДВ за вищевказані періоди, в звязку з чим прийнято ППР № НОМЕР_5 від 04.11.2014, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ на 340,00грн.;

- камеральна перевірка податкової звітності з ПДВ за жовтень 2014 року, про що складено акт № 3266/23-01-17-0225/НОМЕР_1 від 17.12.2014. Висновками акту перевірки встановлено неподання податкової звітності з ПДВ за вищевказаний період, в звязку з чим прийнято ППР № НОМЕР_6 від 17.12.2014, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ на 1020,00грн.

Станом на час звернення з позовом до суду за відповідачем рахується також заборгованість по сплаті пені в розмірі 3 857,14грн., яка виникла внаслідок нарахування останньої на основну суму недоїмки за кожен день прострочення її сплати.

У звязку з несплатою податкового зобовязання, ДПІ у м. Черкасах було вручено ОСОБА_2 податкову вимогу форми «Ф» від 30.09.2014 № 4450-25.

Оскільки ФОП ОСОБА_2 у визначені законом терміни податкову вимогу не оскаржила, а загальну суму податкового боргу по ПДВ в розмірі 53 693,54грн. (з урахуванням часткової сплати, що підтверджується розрахунком суми боргу) добровільно не погасила, це спонукало податковий орган звернутися до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно вимог ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст. 57 ПК України).

Як передбачено п.п.129.1.1 ч.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що ФОП ОСОБА_2 у встановлені законодавством строки загальну суму податкового боргу по ПДВ в розмірі 53 693,54грн. добровільно не сплатила, а податкову вимогу не оскаржила, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи представників відповідача про те, що у ФОП ОСОБА_2 вищевказана сума заборгованості відсутня, оскільки останньою було задекларовано залишок відємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в рядку 24 декларації за липень 2014 року в розмірі 97 650,00грн., суд сприймає критично та зазначає, що при дослідженні звітної та уточнюючої податкових декларацій відповідача за липень 2014 року, які містяться в матеріалах справи встановлено, що в рядках 24 - сума залишку відємного значення, яка після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду - відсутня.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь бюджету через державну податкову інспекцію у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області податковий борг у сумі 53693 (пятдесят три тисячі шістсот девяносто три) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 28.10.2015 року.