Справа № 2а-687/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 р. Справа № 2170/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Обрізка І.М., Попка Я.С.

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1 11 вересня 2009 року звернувся з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та здійснити перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду ІІ групи.

В обґрунтування своїх вимог вказує те, що являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Йому встановлена ІІ група інвалідності. Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що особам віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів ІІ групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 54 вищезгаданого Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2009 року в справі №2а-687/09 адміністративний позов було задоволено повністю. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008-2009 роки».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2009 року в справі №2а-687/09. В обґрунтування своїх вимог управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області покликається на постанову Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», постанову Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року №1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанову Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, постанову Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008 року та доводиться непоширенням на дані правовідносини ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не вказав з якого саме моменту управління зобовязане здійснити перерахунок пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області слід задовольнити частково, а оскаржувану постанову змінити. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, I категорії, інвалідом II групи, що підтверджується копією посвідчення Серії А № 081855 від 25.09.2000 року (а.с.12) та довідкою медико соціальної експертної комісії серії МСЕ №298594 від 10.09.2003 року (а.с.11), перебуває на відповідному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області.

Право позивача на одержання пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, відповідачем не оспорюється та доказуванню не підлягає у відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія позивачу відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», інваліда II групи не може бути нижчою, як вісім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного Закону додаткова пенсії за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам II групи, віднесеним до першої категорії, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, визначається Кабінетом Міністрів України.

Однак згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачці застосуванню підлягають не постанови Кабінету Міністрів України, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивачки згідно ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, однак надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно з ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

На переконання колегії суддів слід також зазначити, що Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» були внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які були визнані неконституційними з 22.05.2008 року тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 10 рп від 22.05.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином у 2008 році, а саме з 22 травня дня прийняття Конституційним судом України рішення № 10 рп/2008 у відповідача виникло чергове зобовязання перерахувати державну та додаткову пенсію у розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції Закону до 01 січня 2008 року.

Як вбачається з змісту позовних вимог, позивач просить визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати його здійснити перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, як інваліду ІІ групи. При цьому конкретного періоду за який потрібно здійснити такий перерахунок не вказує.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не вказав дати з якої повинне проводитись таке перерахування та виплата.

Однак в позовній заяві позивач посилався на Закон України «Про Державний бюджет на 2008 2009 роки», а тому колегія суддів вважає, що спірні правовідносини виникли саме в цих роках, а тому питання щодо перерахунку та виплати пенсії по інвалідності (основної та додаткової) слід вирішувати починаючи з 2008 року.

Таким чином зважаючи на викладені обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з 01.01.2008 року.

У відповідності до ст. 201 КАС України рішення суду першої інстанції слід змінити та вказати дату з якої слід здійснити такий перерахунок та виплату.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області задовольнити частково, постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2009 року в справі №2а-687/09 змінити виклавши резолютивну частину постанови в такій редакції:

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області щодо перерахунку державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплатити таку ОСОБА_1, як інваліду ІІ групи захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - з 01.01.2008 року з врахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2

Повний текст

виготовлено та підписано

19.10.2010 р.