Справа № 2а-2606/09/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р. Справа № 39786/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів Олендера І.Я., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Балко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2009 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, треті особи: ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2010 року позивач управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова звернулось в суд з позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій відповідача неправомірними, скасування постанови про накладення штрафу від 25.03.2009 р. № ВП 11746198.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваною постановою на нього накладено штраф за невиконання виконавчого листа №2а-1412 від 29.12.2008 р., яким позивача зобов'язано здійснити нарахування ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. Як на підставу для невиконання посилається на оскарження даного судового рішення в касаційному порядку та неможливість його виконання, оскільки кошти Пенсійного фонду не включаються до державного бюджету України, невизначено в законодавстві поняття "мінімальна пенсія за віком", відсутність у резолютивній частині судового рішення конкретної суми, яка повинна виплачуватись позивачем.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Прийнята постанова мотивована тим, що позивач замість виконання виконавчого документа та законних вимог державного виконавця листом №2724/06-14 від 12.03.2009 р. відмовився його виконати з мотивів, які стверджувались управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова в ході розгляду справи №2а-1412/08 (22-а-15087/08) і оцінка яким вже була надана судами різних інстанцій. Таким чином, на думку суду першої інстанції, відмова позивача виконати виконавчий документ із зазначених мотивів є безпідставною та вчиненою без поважних причин. Крім того суд першої інстанції звернув увагу позивача на ту обставину, що умисна відмова позивача від виконання судового рішення з підстав, зазначених у листі позивача №2724/06-14 від 12.03.2009 р. тягне за собою кримінальну відповідальність за ст.382 КК України.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, її оскаржив позивач - управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Управління задовольнити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що Управлінням постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2008 року оскаржено у Вищий адміністративний суд України, оскільки при прийнятті даної постанови судом не враховано, що законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено в якому порядку та яким чином обчислювати вказаний розмір. Крім того законодавством не визначено поняття мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду справи, перевіривши та дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов»язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Згідно із ч.2 ст.14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов»язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.3 ст.14 КАС України, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим законом, та пред»явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим законом.

Як вбачається з матеріалів справи 10.03.2009 р. державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №11746198, якою зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова здійснити нарахування ОСОБА_2 щомісячного підвищення пенсії в розмірі до 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня по 31 грудня 2007 р. і надано строк на добровільне виконання до 16.03.2009 р. Вищенаведена постанова про відкриття виконавчого провадження позивачем не оскаржувалась.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач замість виконання виконавчого документа та законних вимог державного виконавця, листом №2724/06-14 від 12.03.2009 р. відмовився у його виконанні з мотивів, які стверджувались управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова в ході розгляду справи №2а-1412/08 (22-а-15087/08) і оцінка яким вже була надана судом. Таким чином, відмова позивача виконати виконавчий документ із зазначених мотивів є безпідставною та вчиненою без поважних причин.

Згідно із ч. 6 ст.30 вказаного Закону, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст.76 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому ч.2 ст.87 цього Закону.

Згідно ст.87 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов»язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу, якою за повторне невиконання рішення суду накладено на боржника штраф у розмірі 1020 грн.

Крім того, судом першої інстанції обгрунтовано роз»яснено позивачу, що при подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону. А умисна відмова позивача від виконання судового рішення з підстав, зазначених у листі позивача №2724/06-14 від 12.03.2009 р. тягне за собою кримінальну відповідальність за ст.382 КК України

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, постанова суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених обставинах справи та з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2009 року у справі № 2а-2606/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.11.2010 року.