Справа № 2а-5987/10/1770
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"31" травня 2011 р. Справа № 2а-5987/10/1770

номер рядка статистичного звіту 10.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Лабунській Ю.В. ,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" лютого 2011 р. у справі № 2а-5987/10/1770 за позовом Комунального підприємства " Теплотранссервіс" Рівненської міської ради до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2011 року позовні вимоги КП "Теплотранссервіс" до УПФ України в м. Рівне були задоволені повністю.

Визнані дії управління ПФУ в м. Рівне по складанню рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду №3561 від 09.12.2010 року протиправними.

Скасовано рішення управління ПФУ в м. Рівне про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду №3561 від 09.12.2010 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, УПФ України в м. Рівне подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову суду і постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в м. Рівне від 09.12.2010 року за №3561 на підставі пункту 2 частини 9 статті Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків за період з 20.02.2009 по 26.11.2010 року стосовно КП "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради застосовано фінансову санкцію та нарахована пеню на суму 682082,60грн. Позивачем порушено строки сплати страхових внесків за період з 20.02.2009 по 26.11.2010 року, а саме : щомісяця несвоєчасно сплачувались страхові внески, починаючи за січень 2009 (строк сплати по 20.02.2009р.) і закінчуючи жовтнем 2010 року (строк сплати по 22.11.2010р.) - чим допущено порушення п.6 ч. 2 ст. 17 та ч. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 грудня 2010р. управлінням пенсійного фонду України в м. Рівне на адресу КП РМР «Теплотранссервіс» було направлено Рішення № 3561 від 09.12.2010р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків на загальну суму 682 082, 60 грн.

Як вбачається із розрахунку, долученого до Рішення № 3561 від 09.12.2010р. про застосування фінансових санкцій, управлінням пенсійного фонду нарахування фінансових санкцій та пені здійснюється за період прострочення внесення платежів за січень 2009р.

На перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування 10.02.2009р. та 13.02.2009р. позивачем було надано банку платіжні доручення № 1240 на суму 230 000 грн. та №1241 на суму 16 977,72 грн., на сплату пенсійних внесків за 01.01.2009 р., дані платіжні доручення були прийняті банком, в ті ж дні, про що свідчить штамп банківської установи на даних документах, проте переказ коштів здійснено не було. Одержувачем коштів за даними платіжними дорученнями є ПФУ - з призначенням платежу «відрахування пенсійних внесків за 01.01.2009 р.».

Згідно з повідомленнями банку про невиконання розрахункових документів №1240 від 10.02.2009 року та №1241 від 13.02.2009 року позивача було повідомлено про те, що на кореспондентському рахунку РФ КБ "Західінкомбанк" ТзОВ недостатньо коштів, тому платіжні доручення не виконані і взяті для облікування за балансовим рахунком.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються недоїмкою і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно ч.ч. 6 та 9 ст. 20 вищевказаного Закону позивач повинен сплачувати відповідачу страхові внески нараховані за відповідний базовий період, яким є календарний місяць, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Днем сплати страхових внесків, у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку позивача на банківський рахунок відповідача вважається день списання установою банку суми платежу з банківського рахунку страхувальника незалежно від часу їх зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Відповідно до п.16.5.1 ст. 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", за порушення строків перерахування зборів (обов'язкових платежів) до державних цільових фондів банк сплачує пеню за кожен день прострочення, включаючи день сплати, а також несуть іншу відповідальність за порушення порядку своєчасного та повного внесення збору (обов'язкового платежу) до державного цільового фонду. При цьому платник зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції. Чинним законодавством України не передбачена відповідальність платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у випадку належного ініціювання переказу грошових коштів на сплату страхових внесків при неспроможності банківської установи виконати переказ коштів.

Відповідач в своїх запереченнях посилається на ст. 18 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в якій зазначено, що страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, які складають систему оподаткування. Проте згідно з п.16 ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування "- збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і з ним погоджується колегія суддів.

Також суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що рішенням господарського суду Волинської області за №9/42-87 від 20.12.2010 року, яке набрало чинності за позовом КП "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради до ПАТ "Західінкомбанк" м. Луцьк було зобов'язано банк здійснити платіжні операції за платіжним дорученням №1240 від 10.02.2009 року на суму 230 000грн. страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до УПФУ в м. Рівне.

Відповідно до абз.2 ч. 9 ст. 20 Закону № 1058 днем сплати страхових внесків вважається, у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв'язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду та/або Накопичувального фонду.

Відповідно до ст. 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатором переказу може бути платник, а також отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Підпунктом 2 п.21.1 ст.21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»ініціювання переказу проводиться шляхом подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі.

Статтею 22 цього закону визначено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів:

1) платіжне доручення;

2) платіжна вимога-доручення;

3) розрахунковий чек;

4) платіжна вимога;

5) меморіальний ордер.

Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.

Статтею 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем у судовому засіданні в суді першої інстанції були надані копії платіжних доручень на перерахування сум страхових внесків в яких вбачається відсутність порушень позивачем строків сплати сум страхових внесків.

Колегія суддів погоджується з тим, що відповідач не довів правомірність своїх дій по складанню рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду №3561 від 09.12.2010 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивач страхові внески сплатив в передбачені Законом строки і не повинен нести відповідальності за неперерахування їх банком на рахунок відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Рівне залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 підприємство " Теплотранссервіс" Рівненської міської ради вул.Д.Галицького 27,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул. Відінська, 41,м. Рівне,33018