Справа № 0670/2745/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"11" серпня 2011 р. Справа № 0670/2745/11

номер рядка статистичного звіту 14

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" травня 2011 р. у справі № 0670/2745/11 за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради про визнання дій неправомірними та скасування рішення ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 травня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову та ухвалити нову, якою задовольнити її позовні вимоги. Апелянт зазначає, що відмови відповідача у реєстрації її права власності на отримані в дарунок квартири є незаконними.

Позивач та представник відповідача в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений договір дарування квартири №10, розташованої за адресою: м. Житомир, вул. Львівська. 1.

Крім того, 10.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 також було укладено нотаріально посвідчений договір дарування квартири №4. розташованої за адресою: м. Житомир, вул. Львівська. 1.

ОСОБА_2, звернувшись до Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради з питанням державної реєстрації її права власності на згадане нерухоме майно, отримала листа від 04.03.2010 року №694, яким відповідач відмовив у державній реєстрації права власності на квартири №4 та №10 по вул. Львівській. 1 у м. Житомирі. Зазначена відмова мотивована тим, що постановою заступника начальника відділу СУ УМВС України в Житомирській області від 18.04.2008 року та постановою слідчого СВ Богунського РВ УМВС України в Житомирській області були накладені арешти на вказане нерухоме майно, які повністю унеможливлюють будь-яку реєстрацію права власності на вказані об'єкти нерухомого майна.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до абзацу 8 п. 3.3 зазначеного Тимчасового положення у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів і нерухомого майна.

Таким чином, зважаючи на наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна інформації про накладення арешту на відчуження квартир №4 та №10 по вул. Львівській, 1 у м. Житомирі, дії відповідача щодо відмови державній реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно суд першої інстанції правильно визнав такими, що відповідають вимогам ч. З ст. 2 КАС України.

Є безпідставними доводи позивача стосовно того, що абзац 8 п. 3.3 Тимчасового положення за своїм змістом передбачає можливість відмови у здійсненні відповідної державної реєстрації права власності тільки за умови наявності обтяження, чинного на момент укладення договору відчуження нерухомого майна, так як вони є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 719 Цивільного кодексу України договір дарування рухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

При цьому, п. 38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та реєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882, чинними при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

Пунктом 47 зазначеної Інструкції також передбачено, що договори про відчуження або заставу майна (майнових прав) посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що нотаріальне посвідчення договору дарування за умови наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна інформації про накладення арешту на відчуження об"єкта нерухомого майна є неможливим, а відтак наведене позивачем тлумачення приписів 3.3 Тимчасового положення є неправильним та не може вважатися таким, що доводить обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Не приймаються судом до уваги і твердження позивача про незаконність постанов заступника начальника відділу СУ УМВС України в Житомирській області га слідчого СВ Богунського РВ УМВС України в Житомирській області від 18.04.2008 року, оскільки питання їх відповідності закону не є предметом доказування у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення , не встановлено. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198, 200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 травня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Дідківська Антоніна Григорівна вул.Уманська,33, А, кв. 68,м.Київ

3- відповідачу ОСОБА_4 підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вул.В.Бердичівська, 15,Житомир,10014