Справа № 2а-717/09
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 р. Справа № 88772/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Сапіги В.П.

Суддів Онишкевича Т.В. , Попка Я.С.

при секретарі судового засідання Вітер І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.10.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

11.08.2009 року ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації в якій просила визнати бездіяльність управління праці і соціального захисту нанесення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області по не здійсненню перерахунку та невиплаті належної їй суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до рівня встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період з 01 січня 2007 р. по 20 липня 2009 р. незаконною, зобов'язати управління праці і соціального захисту нанесення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області здійснити перерахунок належної їй суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до рівня встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період з 01 січня 2007 р. по 20 липня 2009 р. Відшкодування судових витрат покласти на Відповідача. До початку судового розгляду справи, ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій відмовилася від позовних вимог за період 2008-2009 років, за 2007 рік просить задовільнити.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.10.2009 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до .досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім ям з дітьми», зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області провести перерахунок на користь ОСОБА_1 недоплаченої в період з 09.07.2007р. по 31.12.2007 р. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та стягнено з управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації в користь ОСОБА_1 8 гривень 50 кон. судових витрат.

Не погодившись прийнятим рішенням суду першої інстанції, управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд при розгляді справи не звернув увагу на норми ст.51 Бюджетного кодексу України відповідно до якої, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних призначень. При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». З огляду на це Управління не може змінити видатки держави, затверджені державним бюджетом, оскільки це є прямим порушенням Конституції та чинного законодавства. Крім того, згідно з ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» має право на пільги відповідно до вимог цього Закону, а саме на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Зокрема ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року далі Закон) встановлено, що така допомога надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Колегія суддів вважає, що оскільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" не визначено відповідно до якого прожиткового мінімуму визначається розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то слід застосовувати ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року), відповідно до якої розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно із довідкою управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації № 1716 від 02 липня 2009 року, позивачці починаючи з липня 2007 року по червень 2009 року щомісячна грошова допомога по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку виплачувалася в розмірі, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовуватись положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", за якою щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, який дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивачки в частині нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. Однак не погоджується з висновком щодо стягнення з управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 8 (вісім) гривень 50 копійок судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно прикінцевих та перехідних положень КАС України розмір судового збору визначається відповідно до підпункту «б» п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та становить 3,40 грн., а тому слід присудити з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3,40 грн. Відповідно до ст. 89 ч.2 судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Необхідно зазначити про те, що відсутність бюджетного фінансування на виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» не може бути причиною невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.. 195, ч.4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.. 200, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н ОВ И Л А :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації задоволити частково, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.10.2009 року у справі № 2а-717/09 скасувати в частині розподілу судових витрат та прийняти нову постанову якою стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3,40 грн.

В решті постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.10.2009 року у справі № 2а-717/09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Сапіга В.П.

Судді Онишкевич Т.В. , Попко Я.С.

Повний текст виготовлено 26.04.2010р.