Справа № 2а-1703/09
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2010-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 р. Справа № 90908/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Багрія В.М.,

суддів: Богаченка С.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання: Заборі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.10.2009р. по справі № 2а-1703/09 за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання перерахувати пенсію з 10.01.2000 року по 31.12.2006 року з урахуванням підвищення на 25% посадового окладу за службу в гірській місцевості та виплату недоплаченої пенсії за цей період.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 10 січня 2000 року він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ та деяких інших осіб". Військову службу він проходив у військовій частині, яка знаходилась в населеному пункті смт. Делятин Надвірянського району Івано-Франківської області, яке з 01 січня 1996 року набуло статусу гірського населеного пункту.

На виконання постанови КМУ від 11 серпня 1995 року №648 "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах" і Наказу Міністерства оборони України від 17 червня 1996 року №165, посадові оклади військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у військових частинах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, підвищуються на 25 відсотків.

За останньою штатною посадою перед звільненням він отримував підвищений на 25% посадовий оклад в розмірі 136 грн. 25 коп. за службу в гірському населеному пункті. Однак з 10 січня 2000 року йому призначено пенсію із посадового окладу 109 грн. без врахування 25-ти відсоткового підвищення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.10.2009 р. позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено.

Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з 10.01.2000 року по 31.12.2006 року з урахуванням підвищення посадового окладу на 25% за військову службу в гірській місцевості та виплатити недоплачену суму пенсії за цей період.

Постанову суду першої інстанції оскаржило головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, зазначена постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою, яка винесена з порушенням норм матеріального права.

Апелянт звертає увагу на те, що не є належним відповідачем оскільки згідно постанови КМУ від 02.11.2006 року «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян`повноваження Пенсійному фонду України з призначення та виплати пенсії передані лише з 01.01.2007 року. головне управління Пенсійного фонду України не є правонаступником прав і обов`язків Івано-Франківського ОВК, а тому відсутні правові підстави щодо виконання такого рішення. Тобто в порушення ст. 52 КАС України суду не здійснив заміну на належного відповідача.

Крім того, вважає, що підстав для перерахунку позивачу пенсії з врахуванням надбавки 25% посадового окладу за службу в гірській місцевості немає, оскільки відповідно до Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №75 від 05.03.2001 року, військовослужбовцям, які проходять військову службу у військових частинах , розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, оклади підвищуються на 25 % тільки в період проходження військової служби у цьому населеному пункті. Обчислення пенсії з підвищеного посадового окладу за службу на території гірських населених пунктів та збільшення розміру пенсії пенсіонерам, які проживають чи працюють в цих населених пунктах, зумовить надання подвійної пільги, яка не передбачена законом.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 ( якому з 01 січня 1996 року надано статус гірського населеного пункту) і наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10.01.2000 року звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу з 10.01.2000 року.

Згідно копії грошового атестату ОСОБА_1 до складу його грошового забезпечення, на момент звільнення з військової служби входила надбавка 25% до посадового окладу за службу в гірській місцевості.

Пенсія за вислугу років позивачу призначена з 10 січня 2000 року відповідно до ст. 12 Закону України №2262 від 09.04.1992 р. "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" (далі Закон 2262) без урахування щомісячної надбавки за службу в гірській місцевості, що підтверджується копією розрахунку на пенсію за вислугу років, проведеного обласним і військовим комісаріатом.

Відповідно до ст..43 Закону 2262, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії військовослужбовцям обчислювалися з їх грошового забезпечення, а саме з відповідних окладів за посадою ,військовим чи спеціальним званням, процентної надбавки за вислугу років, надбавок за вчене звання і наукову ступінь, кваліфікацію та умови служби, в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного Закону України 17 липня 1992 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення і виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей`в п.7 якої визначено, що пенсії військовослужбовцям обчислювалися з таких видів грошового забезпечення, як окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавок за вчене звання і наукову ступінь, кваліфікацію та умови служби). Пенсії обчислюються з суми грошового забезпечення, що виплачується військовослужбовцю на день звільнення із служби.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Івано-Франківського обласним військовим комісаріатом неправомірно не враховано до грошового утримання ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії військовослужбовця щомісячної надбавки у розмірі 25% посадового окладу за службу в гірській місцевості, чим порушено його право на належний розмір пенсії.

Покликання апелянта на відсутність у головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області статусу правонаступника Івано-Франківського обласного військового комісаріату не відповідає дійсним обставинам справи та є помилковим, оскільки в даному випадку має місце не припинення певного органу державної влади, як юридичної особи та передача його прав і обов`язків правонаступникові, а законодавче закріплення делегування владних управлінських функцій саме з призначення, перерахунку та виплати пенсії певним категоріям громадян, від одного державного органу іншому, оскільки згідно ст.99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік`який набрав чинності з 01 січня 2007 року, військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України №2262 від 09.04.1992р. "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" призначаються ( перераховуються) органами Пенсійного фонду України, а виплата пенсій, в тому числі призначених до введення в дію цього Закону, здійснюється органами Пенсійного фонду України через установи ВАТ «Ощадний банк України».

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки спростовуються нормами матеріального права, правильно застосованими судом.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.10.2009 року у справі № 2а-1703/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : С.І. Богаченко

Д.М. Старунський

Повний текст виготовлено 16.07. 2010 року