Справа № 826/11095/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, третя особа: Київська міська рада, ОСОБА_3, КП «Київпастранс» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держземагентства у м. Києві, третя особа: Київська міська рада, ОСОБА_3, КП «Київпастранс» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем протиправно внесено відомості без дотримання вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Крім цього представником Головного управління Держгеокадастру у м. Києві заявлено клопотання про заміну відповідача в справі Головного управління Держземагентства у м. Києві.

Колегія суддів вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Порядок процесуального правонаступництва визначено ст. 55 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З заявленого клопотання вбачається, що згідно наказу Державного агентства земельних ресурсів України (Комісія з реорганізації) № 20 від 28.05.2015 року «Про реорганізацію Головного управління Держземагентства у м. Києві Головне управління Держземагентства у м. Києві реорганізується шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

У зв'язку з викладеним та враховуючи правила ст. 55 КАС України колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення даного клопотання та заміну відповідача в справі Головного управління Держземагентства у м. Києві на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198. п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Позивач 19.11.2014 року звернулась до Головного управління Держземагенства у м. Києві про внесення до Державного земельного кадастру відомостей відносно земельної ділянки НОМЕР_1, з метою її подальшої приватизації.

Рішенням Головного управління Держземагенства у м. Києві № РВ-2014 від 03.12.2014 року позивачу відмовлено у внесенні відомостей з підстав невідповідності електронного документа, а саме: встановлено перетин ділянки з ділянкою НОМЕР_2, площа співпадає на 21,3218%.

В подальшому позивачу стало відомо, що Головним управлінням Держземагенства у м. Києві раніше внесено відомості Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки НОМЕР_2, що належить гр. ОСОБА_3, при цьому зменшивши площу проінвентаризованої за позивачем земельної ділянки.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що заявлені в ньому вимоги є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною п'ятою статті 5 Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Відповідно до змісту ст. 9 Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні: присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Частиною 1 ст. 11 цього ж Закону встановлено, що відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Статтею 15 Закону встановлено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування грунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції доводів позивача про те, що внесення відомостей до земельного кадастру стосовно земельної ділянки НОМЕР_2 є протиправним, оскільки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж такої, відсутнє погодження таких з позивачем, хоча земельна ділянка якою користується позивачка є суміжною, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Судом першої інстанції на підставі відомостей Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2, встановив, що останній не містить погодження меж земельної ділянки з ОСОБА_2

Разом з тим, із змісту наявних в матеріалах справи копій Плану земельної ділянки, Абрису земельної ділянки, актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання, схеми прив'язки межових знаків до об'єктів і контурів на місцевості земельної ділянки, що передається у власність ОСОБА_3 та ін., встановлено, що ОСОБА_2 не є власником або належним користувачем суміжних із даною земельних ділянок.

Доказів надання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 ОСОБА_2 у власність чи користування суду не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимагати погодження меж земельної ділянки з позивачем немає підстав.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів невідповідності інформації про земельну ділянку ОСОБА_3, що міститься у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність спірних дій відповідача щодо внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку НОМЕР_2, а тому відсутні підстави для задоволенню позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 29.10.2015 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.