Справа № 2а-406/09
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 59325/09

17.08.10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Любашевського В.П.

суддів Ліщинського А.М.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Гром В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.08.2009 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2009 року позивач - ОСОБА_2 звернувся у Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області із позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області. У позовній заяві просить визнати нечинними дії управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст. 50, 54 Закону України «Про статус осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 1 жовтня 2008 року та встановити розмір пенсії станом на 1 жовтня 2008 року в сумі 4556,90 грн. та відповідно ст. 67 Закону України «Про статус осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» проводити перерахунок пенсії з дня зміни нового прожиткового мінімуму та зобовязати доплатити різниць між навовстановленою і виплаченою пенсією з 1 жовтня 2008 року по 30 червня 2009 року.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області позов із урахуванням уточнення його вимог (а.с. 40) задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області щодо відмови від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплачувати основну пенсію відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальних пенсії за віком і відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» додаткову пенсію в розмірі 40 % мінімальної пенсії за віком з 01 серпня 2008 року та згідно ст. 67 Закону України «Про статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводити перерахунок з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, визнаний інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного із перебуванням в зоні аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії осіб, віднесених до 1-4 категорій, складаються з державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Згідно із вимогами ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами ІІ групи внаслідок ліквідації Чорнобильської катастрофи, не повинна бути нижчою 8-ми мінімальних пенсій за віком. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розмір пенсії позивача слід розраховувати, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої законодавством на конкретний період з урахуванням щомісячної додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно із ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений законами про Державний бюджет на відповідні роки. Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, з врахуванням вимог ч. 4 ст. 9 КАС України суд першої інстанції прийшов до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачу відповідач неправомірно застосовував розмір пенсії, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, а не зазначених вище законів. Також суд першої інстанції встановив, що позивач володіє правом на додаткову пенсію в розмірі 40 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Зясувавши обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду уточненню, з наступних підстав:

Так, суд першої інстанції вірно встановив, що згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, визнаний інвалідом ІI групи внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням в зоні аварії на ЧАЕС та отримує пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії, що призначаються інвалідам II групи, які отримали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими 8-ми мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст.50 даного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам ІI групи, віднесеним до першої категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями частини 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають не постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року №654, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача, а ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, однак надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Наведене вище спростовує доводи апеляційної скарги, та свідчить про відсутність підстав для її задоволення.

Попри вказане, суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови не зазначив, що пенсію позивачу слід виплачувати із урахування ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.08.2009 р. слід уточнити.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам у справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, проте із урахуванням вказаного вище, постанова суду підлягає зміні шляхом уточнення.

Зважаючи на викладене, та керуючись ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області задовольнити частково, а постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.08.2009 р. змінити, уточнивши її резолютивну частину виклавши її в наступній редакції:

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області щодо відмови від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 незаконними;

зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 основну пенсію відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальних пенсії за віком і відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» додаткову пенсію в розмірі 40 % мінімальної пенсії за віком з 01 серпня 2008 року та згідно ст. 67 Закону України «Про статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводити перерахунок з дня встановлення нового прожиткового мінімуму із урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В. П. Любашевський

Судді А.М. Ліщинський

ОСОБА_1

Повний текст ухвали

виготовлено та підписано

18.08.2010 р.