Справа № 2а-5366/08/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 р. Справа № 71608/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі судового засідання Шологон В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 до Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 01.10.2008 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в якому, уточнивши позовні вимоги, просить поновити її на посаді начальника управління правового та документального забезпечення з 02.09.2008 року, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 28 466,06 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 11 липня 2005 року працювала на посаді начальника управління правового та документального забезпечення Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області.

Наказом Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області №23-к від 02 вересня 2008 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника управління правового та документального забезпечення головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області у зв'язку із реорганізацією та зміною структури та штатного розпису Головного управління згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Представник позивача далі зазначив, що звільняючи ОСОБА_2, з роботи відповідачем не враховано, що позивачка порівняно з іншими працівниками, які залишилися працювати у Головному управлінні, має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. За час роботи її неодноразово оголошувалися подяки та нагороджувалося численними грамотами, як від Головного управління так і Держкомзему.

Вважає, що зважаючи на освітній рівень позивачки, її кваліфікаційний і професійний рівень, у зв'язку з ліквідацією управління, відповідач повинен був запропонувати їй посаду керівника одного з структурних підрозділів, відповідно до поданої нею заяви.

Крім того, на момент звільнення позивачка була керівником первинної профспілки Головного управління і її звільнення могло відбутися тільки за умови отримання згоди вищого за підлеглістю органу профспілки.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2009 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2009 року скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю, вважаючи спірну постанову такою, що прийнята судом з неповним з'ясуванням обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції повинен був зупинити свою увагу при розгляді справи на недотримання відповідачем при звільненні ОСОБА_2 вимог ч. 1 ст. 42 КЗпП України, що стосується переважного права на залишення на роботі та порушення відповідачем вимог ч. 3 ст. 252 Кодексу законів про працю України, що стосується обов'язкової наявності згоди вищого за підлеглістю органу профспілки на звільнення з посади керівників профспілкових органів підприємств, установ, організацій.

Судом також не враховано грамоти й заохочення, копія трудової книжки ОСОБА_2 з відповідними записами про нагородження, її біографічні дані, що, на думку апелянта, підтверджують наявність у ОСОБА_4 більш високої продуктивності праці порівняно із працівником, який зайняв посаду керівника відділу, на яку вона претендувала після реорганізації Івано-Франківського головного управління земельних ресурсів.

Вважає також, що судом безпідставно не взято до уваги докази, що підтверджують належність профспілкової організації Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області до Івано-Франківської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України і є її вищестоящим органом (повідомлення Івано-Франківського міського управління юстиції від 27 березня 2000 року № 06-09/620, почесну грамоту обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України від 10 березня 2008 року про нагородження голови профкому головного управління земельних ресурсів в Івано-Франківській області ОСОБА_2, копію платіжного доручення № 2 від 04 квітня 2008 року про сплату профспілковою організацією управління земельних ресурсів в Івано-Франківській області профспілкових внесків на рахунок Івано-Франківської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України, довідку Івано-Франківської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України про законність звільнення ОСОБА_2 № 22 від 05 вересня 2008 року).

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив і вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Позивачка та її представник, а також третя особа в судове засідання не з»явилися, проте належним чином були повідомлені, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який заперечив вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції , позивачка ОСОБА_2А, з 1 липня 2005 року працювала на посаді начальника управління правового та документального забезпечення Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області.( а.с.4-8)

Згідно штатного розпису у вказаному управлінні були відділи: загальний відділ; відділ правового забезпечення та роботи із зверненнями громадян, сектор інформаційного забезпечення.( а.с.152).

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів ( Держкомзем) № 15 від 22 квітня 2008 року «Про реорганізацію територіальних органів земельних ресурсів», відповідним наказом Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області від 12.05.2008 року № 87 «Про реорганізацію Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області», а також згідно Порядку реорганізації територіальних органів державного агентства земельних ресурсів України, затвердженим наказом Держкомзему № 15 від 22.04.2008 року, Головне управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області реорганізоване в Головне управління Держкомзему у Івано-Франківській області (а.с. 115-125).

Згідно примірної структури, затвердженої Держкомземом, Наказом №1 від 20 серпня 2008 року Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області «Про нову структуру і штатний розпис Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області» введено в дію новий штатний розпис, яким ліквідоване управління правового та документального забезпечення і посада його начальника , а створено, зокрема, юридичний відділ (а.с. 130-132).

Отже, в ході проведеної реорганізації шляхом перетворення мали місце зміни в організації роботи головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області.

У зв»язку з ліквідацією вищевказаного управління 27.05.2008 року позивачку було попереджено про наступне вивільнення.( а.с.40).

З метою недопущення вивільнення начальника управління правового та документального забезпечення ОСОБА_2, та враховуючи здобуту освіту, а також набутий досвід і кваліфікацію комісією з реорганізації було запропоновано як найбільш підходящу вакантну посаду - головного спеціаліста юридичного відділу, від якої позивачка відмовилася, про що складено акт про відмову від запропонованої посади. (а.с.38).

Наказом Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області №23-к від 02 вересня 2008 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника управління правового та документального забезпечення головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області у зв'язку із реорганізацією та зміною структури і штатного розпису Головного управління згідно п.1 ст.40 КЗпП України.( а.с. 33).

Видачі вищевказаного наказу, крім відмови від запропонованої посади головного спеціаліста юридичного відділу, також передувала дача згоди на таке звільнення профкомом Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області з участю позивачки, яка відмовилась від посади головного спеціаліста відділу, а погодилась залишитись працювати тільки на посаді начальника юридичного відділу, бо перебувала в резерві на заступника начальника головного управління.( а.с.41-44).

Як вбачається з біографічних довідок ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка зайняла посаду начальника юридичного відділу, а до неї була начальником відділ правового забезпечення та роботи із зверненнями громадян, колегія суддів не вбачає переваг позивачки, на які вказує апелянт, на зайняття цієї посади згідно ст.42 КЗпП України, оскільки обоє мають вищу юридичну освіту, працюють в установі з травня 2003 року, були нагороджені та не мали стягнень, розлучені і ОСОБА_5, на відміну від позивачки, має на утриманні неповнолітню дитину і досвід юридичної роботи майже на три роки більше за позивачку ( а.с.156,157).

По суті, ОСОБА_5 залишилась працювати на своїй посаді, а позивачці запропоновано посаду головного спеціаліста цього відділу.

Колегія також вважає, що перебування позивачки в кадровому резерві на заступника начальника головного управління ( дані про такий резерв в матеріалах справи відсутні) не може бути підставою для зайняття посади начальника юридичного відділу. Призначення на посаду керівника, зокрема, юридичного відділу, проводиться керівництвом установи в установленому законом порядку з врахуванням якостей працівника, а не є безумовним обов»язком, як це вважає позивачка та апелянт, призначити тільки ОСОБА_2

Тому, покликання апелянта на переваги позивачки перед ОСОБА_5 на зайняття посади начальника юридичного відділу є безпідставними і висновок суду першої інстанції, що відповідач вживав усіх передбачених законодавством дій, аби не допустити звільнення позивачки з роботи є вірним.

Згідно ч.3 ст.252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації, його керівників допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки.

В матеріалах справи відсутні протоколи профспілкової організації щодо обрання позивачки головою профкому, проте відповідачем визнано, що звітно-виборними профспілковими зборами Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області 14.12.2007 року позивачка була обрана головою профспілки і повинна була зайнятись легалізацією їх організації, зокрема виготовити свідоцтво про легалізацію.

Разом з тим, ним категорично заперечується приналежність їх профспілкової організації до Івано-Франківської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України, яка є її вищим виборним органом , позаяк ніяких зборів щодо входження до неї не проводилося, а всі документи профспілкової організації знаходяться у позивачки і не повернуті установі. Тому з поданням про дачу згоди на звільнення до Івано-Франківської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України відповідач не звертався.

Проте, як вбачається з відповіді Івано-Франківської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України № 33 від 17.08.2009 року на запит суду першої інстанції, то первинна профспілкова організація Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області на момент звільнення позивачки перебувала на обліку обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу України.

Обласна організація профспілки працівників агропромислового комплексу України являлась вищим органом профспілки в період, коли профспілкова організація Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області перебувала на профспілковому обслуговуванні в їх організації.

Профспілкова організація Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області припинила сплату членських внесків з 01.11.2008 року ( а.с.207 ).

Листом відповідача № 10 -10/ 290 від 07.04.2009 року стверджується, що 23.10.2008 року створено профспілкову організацію Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області , затверджено статут та обрано керівні і контролюючі органи та зареєстровано в ЄДРПОУ 04.11.2008 року. Остання не входить в жодне об»єднання профспілок. Іншої профспілкової організації в установі немає. ( а.с.145-147).

Таким чином, профспілкова організація відповідача з 23.10.2008 року не входить до профспілкових об»єднань, а, значить, не перебуває на профспілковому обслуговуванні в обласній організації профспілки працівників агропромислового комплексу України і остання не являється щодо неї вищим виборним органом .

З протоколу профкому Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області від 02.09.2008 року вбачається, що останній дав згоду на звільнення позивачки за п.1ст.40 КЗпП України, оскільки вона відмовилась від посади головного спеціаліста юридичного відділу, тобто відповідач отримав попередню згоду на звільнення позивачки від виборного органу, членом якого вона була.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що позивачці були надані достатні гарантії та захист від профспілки, як працівникові, обраного до профспілкового органу.

Таким чином, в зв»язку з реорганізацією установи відбулися зміни в організації її роботи, ліквідовано управління та посаду начальника управління, яку займала позивачка. Від запропонованої посади головного спеціаліста юридичного відділу вона відмовилась, тому звільнення її у зв'язку із реорганізацією та зміною структури та штатного розпису Головного управління згідно п.1 ст.40 КЗпП України є правильним.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2009 року у справі №2а-5366/08 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій, О.Б. Заверуха

Ухвала у повному обсязі складена 05.10. 2010 року.