Справа № 2а-4541/09/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 р. Справа № 69205/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Любашевського В.П., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Ільницькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Галицькому районі міста Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Власко»до Державної податкової інспекції в Галицькому районі міста Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ТзОВ «Власко»звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Галицькому районі міста Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 28.04.2009 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки відповідач прийшов до помилкового висновку про те, що позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат у 3 кварталі 2008 року суму нарахованих витрат за товарно-матеріальні цінності, придбані у ТОВ «Профліга»у звязку з відсутністю факту їх одержання. З видаткової накладної від 14.08.2008 року вбачається, що позивач отримав від ТОВ «Профліга»товарно-матеріальні цінності на суму 549000 грн., в т.ч. ПДВ 91550 грн. В подальшому цей товар було обліковано (оприбутковано) у ТОВ «Власко»з чого вбачається належність та достовірність проведеної господарської операції. Крім цього, зазначає, що відповідач помилково вважає, що внаслідок порушень нібито допущених ТОВ «Профліга»у ТОВ «Власко»були відсутні права на податковий кредит на суму 91550 грн. за листопад 2008 року. Проте, підставою віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку сплаченого (нарахованого) у звітному періоді (листопад 2008 року) послужила податкова накладна, яку згідно вимог п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»було виписано ТОВ «Профліга»в момент виникнення у нього податкових зобовязань. Також зазначає, що податкова накладна є єдиною підставою для визначення сум податкового кредиту, а тому позивач правомірно включив до складу податкового кредиту 91550 грн. на підставі податкової накладної № НОМЕР_1 від 14.08.2008 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року позов задоволено повністю. Визнано нечинними податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 28.04.2009 року, прийняті Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки отримані від ТОВ «Профліга»товарно-матеріальні цінності були в подальшому реалізовані ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» відповідно до Договору поставки №14-7-1/347 від 04.08.2008 року, що підтверджується накладною № 002 від 19.08.2008 року та ТТН ААК №135184, які були оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивачем правомірно віднесено до валових витрат суми витрат, понесені ним у звязку із реалізацією господарських зобовязань з ТзОВ «Профліга»щодо придбання товарно-матеріальних цінностей. Крім цього, позивачем правомірно включено в листопаді 2008 року до складу податкового кредиту суму 91550 грн., позаяк податкова накладна № НОМЕР_1 від 14.08.2008 року, яка виписана ТзОВ «Профліга»відповідає вимогам пп. 7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а господарська операція дійсно відбулася, оскільки товарно-матеріальні цінності були реалізовані позивачем ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Державна податкова інспекція в Галицькому районі міста Львова подала до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає про те, що позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат у 3 кварталі 2008 року суму нарахованих витрат за товарно-матеріальні цінності придбані у ТОВ «Профліга»у звязку з відсутністю факту їх одержання. Також зазначає, що у звязку з наведеним, у ТОВ «Власко»були відсутні права на податковий кредит на суму 91550 грн. за листопад 2008 року.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, в обґрунтування їхніх мотивів покликався на обставини, які в ній викладені, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просив оскаржувану постанову залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ в Галицькому районі міста Львова проведено виїзну позапланову перевірку ТзОВ «Власко»з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТзОВ «Профліга»за період 2008 року.

За наслідками цієї перевірки складено Акт №747/23-209/13831837 від 16.04.2009 року, в якому встановлено порушення ТзОВ «Власко»: 1) п.5.1. п.п. 5.2.1 п.5.1, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 114438 грн., у тому числі за 3 квартал 2008 року на 114438 грн.; 2) п.1.7 ст. 1, п.п. 7.2.3 п.7.2, п.п. 7.3.3 п.7.3, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 91550 грн., в тому числі за листопад 2008 року в сумі 91550 грн.

За наслідками складеного акту, ДПІ у Галицькому районі м. Львова винесено податкові повідомлення-рішення від 28.04.2009 року № /0, відповідно до якого ТзОВ «Власко»визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 148769 грн., з яких 114438 грн. - основний платіж, 34331 грн. - штрафні санкції та № /0, відповідно до якого ТзОВ «Власко»визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 137325 грн., з яких 91550 грн. - основний платіж, 45775 грн. - штрафні санкції.

Судом першої інстанції також встановлено, що між ТзОВ «Профліга»та ТзОВ «Власко»було укладено угоду № 07 від 10.08.2008 року на поставку товарів народного споживання. На виконання умов цієї угоди ТзОВ «Власко»отримало від ТзОВ «Профліга»ланцюг тяговий, штовхай УПТК, каретку в зборі з внутрішньою ланкою УПТК на загальну суму 549300 грн., що підтверджується - видатковою накладною № РН-8-14005 від 14.08.2008 року та податковою накладною від 14.08.2008 року № НОМЕР_1.

В третьому кварталі 2008 року ТзОВ «Власко»включено до складу валових витрат по вищевказаній видатковій накладній 457750 грн. та відображено в декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2008 року. Суму податку на додану вартість в розмірі 91550 грн. згідно вищевказаної податкової накладної включено ТзОВ «Власко»до складу податкового кредиту у листопаді 2008 року, вписана в реєстр отриманих накладних та відображена в декларації з податку на додану вартість за листопад 2008 року.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у справі докази колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені з порушенням вимог чинного законодавства України.

Проте, колегія суддів з обґрунтованістю такого висновку не погоджується, вважає, що суд першої інстанції неповністю зясував обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, має місце порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пунктом 5.2 статті 5 цього Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами. 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно п.п. 11.2.1 п.11.2 ст. 11 Закону датою збільшення валових витрат, виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше або дата списання коштів з банківських рахунків, платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг)

I

¦ ¦

З Акту «Про результати виїзної позапланової перевірки ТзОВ «Власко»з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТзОВ «Профліга»за період 2008 року від 16.04.2009 року № 147/23-209/13831837 вбачається, що на підставі усного договору з ТзОВ «Профліга», ТзОВ «Власко»було поставлено ланцюг тяговий, штовхач УПТК, каретку в зборі з внутрішньою ланкою УПТК.

В серпні 2008 року підприємством отримано ці комплектуючі від контрагента на суму 549300 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 91550 грн. та отримано видаткову накладну від 14.08.2008 року № РН-8-14005 на суму 549300 грн., в т.ч. ПДВ 91550 грн.

В третьому кварталі 2008 року ТзОВ «Власко»до складу валових витрат включено витрати по вищевказаній видатковій накладній в сумі 457750 грн. та відображено в Декларації з податку на прибуток підприємства в р.04.1 «витрати на придбання товарів (робіт, послуг) за 9 місяців 2008 року. Станом на 14.04.2009 року кредиторська заборгованість по розрахунках з ТзОВ «Профліга»становить 549300 грн.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що господарська операція між ТзОВ «Власко»та ТзОВ «Профліга»дійсно відбулася та про правомірність включення позивачем в листопаді 2008 року до податкового кредиту 91550 грн. з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з факту наявності у позивача видаткової та податкової накладних.

У звязку з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції фактично не зясував чи мала операція з придбання ТзОВ «Власко»у ТзОВ «Профліга»товарно-матеріальних цінностей реальний товарний характер, яким чином перевозився і зберігався товар, чиїм транспортом, за чий рахунок, яким є розмір витрат, тощо.

В процесі апеляційного розгляду встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «Профліга», яка перебуває на обліку в ДПІ у Франківському районі м. Львова, з березня 2008 року не звітується, не представляє документів фінансово-господарської діяльності для проведення позапланової перевірки.

В ході проведення дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Профліга»встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків.

У підприємства відсутні основні фонди та виробничі потужності, трудові ресурси, транспортні засоби, що вказує на неможливість фактичного здійснення господарської операції.

За результатами опрацювання додатку 5 до Декларації з ПДВ та проведеного аналізу розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, виявлених за результатами автоматизованого співставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість на рівні ДПА України встановлено, що згідно бази ЦБН ДПА України ТОВ «Профліга»з 01.03.2008р. не звітує до органів податкової служби, а наявність ТОВ «Профліга»у додатках 5 до Декларації з ПДВ інших підприємств свідчить про те, що ТОВ «Профліга»безпідставно формує податковий кредит та валові витрати іншим субєктам господарювання з метою мінімізації податкових зобов'язань та ухилення від оподаткування.

Із врахуванням наведеного та доводів апелянта про протиправний характер угоди між ТзОВ «Профліга»та ТзОВ «Власко», колегія суддів приходить до висновку про її нікчемність.

Стосовно віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку нарахованого у звітному періоді (листопад 2008 року) в сумі 91550 грн., то у звязку з підтвердженням в процесі апеляційного розгляду доводів ДПІ про безтоварність операції, колегія суддів вважає, що визначення податкового кредиту і ПДВ є безпідставним і не може підлягати до відшкодування з бюджету, незважаючи на наявність у позивача податкової накладної, що за формою відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції цю обставину не врахував, доводи ДПІ про безтоварність операції у визначеному законодавством порядку не дослідив, внаслідок чого неповно встановив фактичні обставини справи та прийшов до висновків, що не відповідають обставинам справи.

Посилання позивача в обгрунтування своїх доводів на те, що товарно-матеріальні цінності були реалізовані в подальшому позивачем ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод»колегія суддів вважає такими, що не спростовують доводів апелянта про безтоварність господарської операції між ТзОВ «Профліга»та ТзОВ «Власко».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповністю зясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, має місце порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ст. 198, п.п. 1, 3, 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Галицькому районі міста Львова задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року у справі № 2а-4541/09 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Власко»до Державної податкової інспекції в Галицькому районі міста Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий О.Б.Заверуха

Судді: В.П. Любашевський

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлений

та підписаний 23.04.2010 року