Справа № 2а-839/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 р. Справа № 55851/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Обрізка І.М., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання Золотому Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2007 року про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання недійсним рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

24 вересня 2007 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд та просить визнати недійсним та скасувати рішення Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 28 вересня 2007 року №84 про відмову у передачі безоплатно у власність земельної ділянки в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області та зобовязати Буцнівську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області прийняти рішення про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,22 гектара для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області та видати державний акт на право власності на неї.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно ст. 121, ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України має право на безоплатну передачу у власність шляхом приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яке знаходиться в постійному користуванні сімї.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2007 року провадження в справі №2а-839/07 за позовом ОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання недійсним рішення - було закрито.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2007 року про закриття провадження в справі №2а-839/07 і постановити нову ухвалу по суті позовних вимог та вказує, що судом першої інстанції було порушено та невірно застосовано норми процесуального права, оскільки приймаючи оскаржуване рішення Буцнівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області діяла як субєкт владних повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу скасувати направивши справу для продовження розгляду у суд першої інстанції. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Згідно ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Так статтею 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні зокрема адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 01 квітня 2010 року №10 рп/2010 в справі №1-6/2010, щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин. Таким чином повноваження сільських, селищних, міських рад згідно пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу охоплюються зазначеним у статті 143 Конституції України поняттям "інші питання місцевого значення", а тому при їх здійсненні сільські, селищні, міські ради виступають як суб'єкти владних повноважень, які реалізують розпорядчі та інші функції.

Статтею 152 Конституції України визначено, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Однак згаданим Рішенням Конституційного Суду України, жодних нормативно-правових актів чи їх окремих положень неконституційними не визнавались, а тільки дано офіційне тлумачення положень нормативно-правових актів, питання про які були порушені в конституційному поданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу скасувати направивши справу для продовження розгляду у суд першої інстанції.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу колегія суддів виходить з апеляційних вимог де вказано скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2007 року про закриття провадження в справі №2а-839/07 і постановити нову ухвалу по суті позовних вимог.

Згідно ж п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду суд апеляційної інстанції може скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.

Тому колегія суддів скасовує ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2007 року про закриття провадження в справі №2а-839/07 і направляє справу для продовження розгляду в суд першої інстанції, а не вирішує самостійно по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідно до ч. 1ст. 28 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи за винятковими обставинами, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередньої постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ч.1 ст.28, ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.199, ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2007 року про закриття провадження в справі №2а-839/07/1915 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2

Повний текст

виготовлено та підписано

31.08.2010 р.