Справа № 2а-879/09
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 р. Справа № 70225/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Богаченка С.І.

Суддів Багрія В.М. , Старунського Д.М.

розглянувши в письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 19 серпня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання протиправними дії та рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

27.05.2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, а також являється інвалідом III групи. Інвалідність пов'язана з проживанням на радіаційно забрудненій території внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту Закону) йому повинна виплачуватись державна пенсія в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Вважає, що відповідачем по справі йому виплачується державна пенсія та додаткова пенсія в розмірах, що не відповідають вимогам вказаного Закону. До відповідача по справі звертався з вимогою провести перерахунок пенсії відповідно до положень Закону, однак йому в цьому було відмовлено. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними та зобов'язати провести перерахунок пенсії починаючи з 1 квітня 2009 року відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 19 серпня 2009 року адміністративний позов задоволено. Постановлено визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.04.2009 року по 19.08.2009 року та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2009 року по 19.08.2009 року відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Максимальний розмір пенсії або місячного грошового утримання ( з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) призначених відповідно до цього Закону, розмір якої згідно чинного законодавства визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

Не погодившись із постановою її оскаржило Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким в частині задоволення позову відмовити. Вказує на те, що при обчисленні пенсії по інвалідності позивачу по справі управління керувалось Конституцією України, ст. 63, ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначає, що з 01.01.2008 року Законом України «Про державний бюджет на 2008рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких мінімальний розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, встановлюється у процентному відношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законних підстав щодо застосування іншого порядку визначення розміру пенсії відповідно до Закону України №796-ХІІ, ніж передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Розглянувши справу в письмовому провадженні у звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, а також являється інвалідом III групи, що відповідно підтверджується посвідченням серії А№075570.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Абзацом 2 частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам IIІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по IІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» п.28 внесено зміни до Закону, якими встановлено мінімальний розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим: по IІІ групі інвалідності - 50% прожиткового мінімуму. У відповідності до рішення Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення п.28 розділу II Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). У відповідності до ч.2 статті 152 Конституції України закони, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто п.28 розділу II Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратив чинність з 22.05.2008 року, оскільки рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 не має зворотної дії в часі.

Також слід зазначити, що у 2009 році Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» п.28 жодних змін не було внесено до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким було внесено зміни та встановлено у 2008 році Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» п.28 мінімальний розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою.

На підставі вищенаведеного, колегією суддів було встановлено, що судом першої інстанції вірно було враховано норми чинного законодавства, проте суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги за період з 01.04.2009 року по 19.08.2009 року безпідставно обмежив позовні вимоги позивача по справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, як субєкт владних повноважень, відмовляючи позивачу, який звернувся до відповідача по справі у визначені пенсії та додаткової пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та перерахунку в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.04.2009 року, діяло не на підставах, що передбачені Конституцією України та чинними законами України.

Оскільки суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, помилково сформулювавши резолютивну частину постанови щодо зазначення періоду, колегія суддів визнає можливим змінити постанову.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 201, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області задоволити частково, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 19 серпня 2009 року в справі № 2а-879/09 змінити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.04.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2009 року відповідно до ст.ст. 50, 54, 64 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постанова адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Богаченко С.І.

Судді Багрій В.М. , Старунський Д.М.

< Текст >