Справа № 2-а/0606/40/2011
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" червня 2011 р. Справа № 2-а/0606/40/2011

номер рядка статистичного звіту 12.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

при секретарі Лабунській Ю.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від "27" квітня 2011 р. у справі № 2-а/0606/40/2011 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області про стягнення грошової винагороди та середнього заробітку ,

ВСТАНОВИЛА:

21 січня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до Володарсько-Волинського районного суду з адміністративним позовом про стягнення грошової винагороди та середнього заробітку.

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 сільської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4200 ( чотири тисячі двісті) гривень та 500 (п'ятсот) гривень моральної шкоди.

У задоволенні позову в частині зобов'язання ОСОБА_3 сільської ради провести виплату ОСОБА_2 грошової винагороди в розмірі трьох середніх заробітних плат на підставі рішення 31 сесії п'ятого скликання від 14 жовтня 2010 року ОСОБА_3 сільської ради "Про надання матеріальної допомоги та виплати грошової винагороди за безперервну роботу в органах державної влади ОСОБА_2" відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог скасувати та постановити нову, якою задовольнити її позовні вимоги.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено , що рішенням ОСОБА_3 сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області від 14 жовтня 2010 року "Про надання матеріальної допомоги та виплати грошової винагороди за безперервну роботу в органах державної влади ОСОБА_2" ОСОБА_2 була надана матеріальна допомога та грошова винагорода у розмірі трьох середніх заробітних плат в сумі 14110 грн. відповідно до Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року та № 212 від 24.02.2003 року. Протягом місяця рішення сільським головою ОСОБА_4 не було виконано , а при звільненні 12.11.2010 року ОСОБА_2 не виплатили належні суми і розрахувались 09.12.2010 року, при цьому винагороду їй не виплатили.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції вказав, що видача грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю здійснюється у межах асигнувань на оплату праці передбачених у державному бюджеті для відповідних органів державної влади. Із досліджених в судовому засіданні зведеного кошторису на 2010 рік, кошторису на 2010 рік, щомісячного розпису видатків на 2010 рік, розрахунку до штатного розпису працівників апарату ОСОБА_3 сільської ради на 2010 рік, штатного розпису ОСОБА_3 сільської ради на 2010 рік судом встановлено, що грошова винагорода сільському голові ОСОБА_3 сільської ради за сумлінну безперервну працю та зразкове виконання трудових обов'язків бюджетними асигнуваннями ОСОБА_3 сільської ради не передбачалась.

Відповідно до п. 1 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків винагорода видається особам, які працювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше, ніж 10 років.

Пункт 3 Порядку передбачає, що грошова винагорода видається від однієї до п'яти середньомісячних заробітних плат в залежності від терміну років роботи у межах асигнувань на оплату праці, передбачених у державному бюджеті для відповідних органів державної влади.

Пунктом 6 Порядку рекомендовано органам місцевого самоврядування видавати грошову винагороду посадовим особам за сумлінну безперервну працю в зазначених органах, зразкове виконання трудових обов'язків згідно з цим Порядком і пунктом 2 розділу VII "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

В свою чергу п. 2 розділу VII "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що до стажу роботи, що дає право на отримання грошової винагороди , визначеної Постановою КМ України від 24.02.2003 року № 212 зараховується стаж роботи ОСОБА_2 в органах місцевого самоврядування, що становить 4 роки 7 місяців і 5 днів.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних підстав. До стажу роботи, що дає право на видачу грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків зараховуються всі періоди роботи (служби) у цих органах , у тому числі до 1 січня 1994 р., на посадах державних службовців , передбачених ст. 25 Закону України " Про державну службу", а також на посадах , що відносяться в установленому законодавством порядку до відповідних категорій посад державних службовців, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів, зазначених у ч.2 ст. 9 Закону України "Про державну службу". Тому стаж роботи, що дає право ОСОБА_2 на отримання грошової винагороди становить 26 років, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову про виплату грошової винагороди за безперервну роботу в органах державної влади , в мотивувальній частині постанови дійшов необгрунтованого висновку про відсутність у ОСОБА_2 статусу , який дає право на одержання такої винагороди.

Суд першої інстанції встановив, що у відповідача не було можливості виплатити позивачу матеріальну допомогу та грошову винагороду у розмірі трьох середніх заробітних плат в сумі 14110 грн. відповідно до Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року та № 212 від 24.02.2003 року з огляду на нестачу бюджетних коштів, а тому в задоволенні позову було відмовлено.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що виплати, щодо яких предявлено позов, не відносяться до основних виплат по заробітній платі. Виплата грошової винагороди за сумлінну безперервну працю посадовим особам місцевого самоврядування має проводитись відповідно до Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого Постановою KM України від 24.02.2003 року № 212, але з урахуванням особливостей проходження служби в органах місцевого самоврядування.

Cуд послався також на Бюджетний кодекс України, згідно з яким розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів відповідно до затвердженого бюджетного розпису, і беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами (стаття 51). Крім того, суд вказав, що Закон України Про Державний бюджет України на 2010 рік встановлював, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах або планах використання бюджетних коштів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість позову в цієї частині з огляду на наступне.

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів. Бюджет - це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина друга статті 22 Конституції України) чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (частина третя статті 22 Конституції України). Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 зазначив: Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Рішення ОСОБА_3 сільської ради від 14 жовтня 2010 року "Про надання матеріальної допомоги та виплати грошової винагороди за безперервну роботу в органах державної влади ОСОБА_2" є чинним і ніким не оскаржено та не скасовано.

Таким чином, постанова суду в частині відмови зобов"язати ОСОБА_3 сільську Раду Володарсько-Волинського району Житомирської області провести виплату позивачу грошової винагороди на підставі рішення 31 сесії п"ятого скликання від 14 жовтня 2010 року підлягає скасуванню з ухваленням нової про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.195,196, 202,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2011 року в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов"язання ОСОБА_3 сільської Ради Володарсько-Волинського району Житомирської області провести виплату ОСОБА_2 грошової винагороди на підставі рішення 31 сесії п"ятого скликання від 14 жовтня 2010 року " Про надання матеріальної допомоги та виплати грошової винагороди за безперервну роботу в органах державної влади ОСОБА_2М." скасувати та ухвалити нову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_3 сільську Раду Володарсько-Волинського району Житомирської області провести виплату ОСОБА_2 грошової винагороди на підставі рішення 31 сесії п"ятого скликання від 14 жовтня 2010 року " Про надання матеріальної допомоги та виплати грошової винагороди за безперервну роботу в органах державної влади ОСОБА_2М."

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 с.Поромівка,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12101

3- відповідачу ОСОБА_3 сільська рада вул.Леніна 20,с.Поромівка,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12101