Справа № 2а-558/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 р. Справа № 63330/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів Обрізка І.М., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області про визнання протиправними дій та рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1 в квітні 2009 року звернувся з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області та просив визнати протиправними рішення та дії управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області щодо нарахування та виплати пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області зробити перерахунок та виплатити пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з дня звернення - 17 березня 2009 року і в подальшому робити перерахунки пенсії у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування своїх вимог вказує, те що являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У березні 2009 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону, однак отримав негативну відповідь.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2009 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними рішення та дії управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області зробити перерахунок і виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю з дня звернення до відповідача 17 березня 2009 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2009 року, оскільки така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, так, як на даний час нормативно-правова база з даного питання не приведена у відповідність із Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, I категорії, інвалідом II групи, що підтверджується копією посвідчення Серії А № 444924 від 22.03.2007 року (а.с.8) та довідкою медикосоціальної експертної комісії серії МСЕ №105923 від 19.03.2007 року (а.с.9), перебуває на відповідному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області.

Право позивача на одержання пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, відповідачем не оспорюється та доказуванню не підлягає у відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія позивачу відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», інваліда II групи не може бути нижчою, як вісім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного Закону додаткова пенсії за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам II групи, віднесеним до першої категорії, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, визначається Кабінетом Міністрів України.

Однак згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачці застосуванню підлягають не постанови Кабінету Міністрів України, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивачки згідно ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, однак надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно з ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

На переконання колегії суддів слід також зазначити, що Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» були внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які були визнані неконституційними з 22.05.2008 року тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 10 рп від 22.05.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такий перерахунок повинен бути проведений, у відповідності до заявлених вимог, з моменту звернення до відповідача з відповідним клопотанням. Оскільки предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорювані права, а на момент розгляду справи факт порушення права позивача в майбутньому відсутній, то підстав для подальшого перерахунку пенсії у визначеному розмірі немає.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області є неаргументованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2009 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та згідно із вимогами Закону України № 1691-IV від 18.02.2010 року може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку цивільного судочинства протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О.Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2