Справа № 2а-42/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"13" жовтня 2011 р. Справа № 2а-42/11

номер рядка статистичного звіту 6.2.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лабунської Ю.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського районного суду Житомиської області від "28" липня 2011 р. у справі № 2а-42/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 липня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою її позовні вимоги задовольнити. Апелянт зазначає, що з нею ОСОБА_4 не погоджував зовнішні межі земельної ділянки. Суд не врахував, що їй як власнику будинку перейшло право користування земельною ділянкою для обслуговування її частини будинку.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району від 18.08.2005 року відповідачеві ОСОБА_4 передано в оренду земельну ділянку розміром 0,0277 га, яка розташована в с. Іванівка по вул. Труда, 14, Житомирського району (а.с. 49, 51), рішенням цієї ж сільської ради від 01.11.2005 року дану земельну ділянку передано ОСОБА_4 у приватну власність (а.с 46-47), а рішенням сільради від 18.03.2009 року затверджено технічну документацію щодо складання останнім документів, які посвідчують його право власності на земельну ділянку площею 0,0265 га та передано цю земельну ділянку ОСОБА_4 у приватну власність для обслуговування належній йому частини будинку, а саме квартири АДРЕСА_1 (а.с. 48). На підставі вищевказаних рішень сільської ради та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (а.с. 86-114) ОСОБА_4 02.02.2010 року отримав відповідний державний акт на земельну ділянку площею 0,0265 га (а.с. 8).

Також судом встановлено, що а ні позивачка, а ні члени її сім'ї з 01.11.2010 року, тобто з моменту набуття права власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 35), не звертались у порядку, передбаченому ст. 118 Земельного Кодексу України до ОСОБА_3 сільради з відповідною заявою про приватизацію ними земельної ділянки для обслуговування їх частини будинку. Порядок користування земельною ділянкою біля будинку був визначений сторонами в 2005 році, що стало підставою для надання відповідачеві ОСОБА_4 тієї частини земельної ділянки, якою фактично користувався він та попередній власник квартири №3, - ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що ані позивачка, ані члени її сім'ї не надали суду жодного доказу на підтвердження того, що вони є належними землекористувачами або належними власниками згаданої земельної ділянки. Тому при встановленні меж земельної ділянки, яка передавалась у власність ОСОБА_4, не було потрібно погоджувати з ОСОБА_2, яка не була власником чи користувачем.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів не приймає до уваги надану апелянтом в судовому засіданні заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3 сільської Ради з проханням надати дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки, яка датована 26.03.2005 р., так як на ній відсутня дата реєстрації сільською Радою. Представник ОСОБА_3 сільської Ради пояснила, що бланк заяви нової форми і його вона передала ОСОБА_6 в 2011 році. Даний факт апелянтом не спростований.

Наданий ОСОБА_6 акт від 20.09.2011 р. не може бути належним доказом, який підтвердив би факт відмови Івановської сільської Ради в передачі у приватну власність апелянту земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в процесі розгляду апеляційної скарги, позивачем з моменту набуття права власності на частину житлового будинку не оформлено належним чином відповідно до вимог земельного законодавства право власності на землю чи право постійного користування землею.

Ця обставина позивачем під час розгляду апеляційної скарги не заперечувалась і документально не спростована.

Рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 19 травня 2011 року задоволений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та земельною ділянкою, яка розташована в м.Житомирі вул.Труда,14.

Рішенням, яке набрало чинності, встановлено факт вчинення апелянтом перешкод ОСОБА_4 користуватися належною йому земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України цей факт не доказується при розгляді цієї справи.

Окрім того, як встановлено при розгляді справи в апеляційній інстанції, апелянт на земельній ділянці загального користування самовільно побудувала господарське приміщення, яке в послідуючому переобладнала в жиле без відповідних дозволів.

Таким чином, сама апелянт погіршила як свої, так і інших співвласників будинку права на користування земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення , не встановлено. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_3,10000

3- відповідачу ОСОБА_3 сільська рада Житомирського району вул.Островського,с.Іванівка,Житомирський район, Житомирська область,12415