Справа № 808/2983/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2015 рокусправа № 808/2983/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі № 808/2983/14 за позовом публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім..ОСОБА_1» до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості та стягнення переплати ввізного мита, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна (далі по тексту - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці Міндоходів України (далі по тексту відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі по тексту відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів за шостим методом № 112030000/2013/000670/2 від 19.11.2013 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112030000/2013/00732 від 19.11.2013р. за ВМД № 112030000/2013/024217;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна переплату ввізного мита у сумі 19 755,16 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі №808/2983/14 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької митниці Міндоходів України про коригування митної вартості товарів за шостим методом №112030000//2013/000670/2 від 19.11.2013 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000//2013/00732 за ВМД №112030000//2013/024217. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог обгрунтовано тим, що позивачем у відповідності до Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість, визначену підприємством.

Запорізька митниця Міндоходів України, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі №808/2983/14 в частині скасування рішення про коригування митної вартості та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено без врахування суттєвих обставин справи, які свідчать, що документи, надані позивачем під час митного оформлення вантажу, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару та містять розбіжності.

Митниця також зазначає, що у органу доходів і зборів була наявна інформація щодо митної вартості таких товарів на рівні 1,33 ЕUR за 1 кг (МД № 112030000/2013/021856 від 11.10.2013р., МД № 112030000/2013/020046 від 13.09.2013 р.), що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, за методом 2 ґ (резервний).

Вважає рішення про коригування митної вартості товарів за шостим методом № 112030000/2013/000670/2 від 19.11.2013 року законним та обгрунтованим.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач вказує, що подані ним документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, розбіжності та ознаки підробки в документах відсутності.

Позивач також зазначає, що висновки митниці стосовно неналежного формування показників митної вартості, а також сама митна вартість базуються на відомостях, що містяться у ВМД, складених позивачем у звязку із винесенням митним органом рішень про коригування митної вартості за шостим методом: № 112030000/2013/000561/2 від 09.08.2013 року, № 112030000/2013/000614/2 від 13.09.2013 року. Вказані рішення скасовані в судовому порядку.

Отже, митну вартість, визначену митницею за 6 методом на підставі ВМД, складених внаслідок прийняття митницею протиправних рішень щодо визначення вартості товару, не можна вважати правомірною та обгрунтованою.

У судовому засіданні представник Запорізької митниці ДФС заявив клопотання про заміну відповідача у справі у звязку з тим, що функції відповідача у спірних правовідносинах передано Запорізькій митниці ДФС.

Клопотання задоволено судом.

Представник відповідача у судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача доводи та вимоги, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу, підтримав.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на підставі контракту від 26.03.2013 № 13130290, укладеного між ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна (Покупець) і "Lintorfer Eisegiesserei GmbH" (Продавець), продавець зобов'язаний поставити позивачу товар відповідно до специфікацій на умовах DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс 2010.

Для проведення митного оформлення поставленого товару (виливниці) позивачем до митного органу 14.11.2013р. подана вантажна митна декларація №112030000/2013/024009, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток „Під митним контролем ".

У графі 43 ВМД №112030000/2013/024009 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди.

Відповідно до даної ВМД платежі ввізного мита повинні становити - 55 871,54 гри.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані:

- зовнішньоекономічний договір № 13130290, специфікація № 2 від 19.06.2013р., лист № 213-1656, лист № 11/2496,

- інвойс № 41.344, інвойс № 41.345 від 30.09.2013р, DELIVERY-NOTE № 27.453 від 30.09.13, сертифікат відповідності, сертифікат походження, CMR , експертна декларація № MRN13DE31Е9,

- інвойс № 41.346, інвойс № 41.347 від 30.09.2013р, DELIVERY-NOTE № 27.454 від 30.09.13, сертифікат відповідності, сертифікат походження, CMR, експертна декларація № MRN 13DE09E1,

- інвойс № 41.366, інвойс № 41.367 від 08.10.201Зр, DELIVERY-NOTE № 27.469 від 08.10.13, сертифікат відповідності, сертифікат походження, CMR, експертна декларація № MRN 13DE44Е0,

- інвойс №40.372, інвойс № 41.373 від 09.10.2013р., DELIVERY-NOTE № 27.472 від 09.10.13 сертифікат відповідності, сертифікат походження, CMR, експертна декларація № MRN 13DE8E5,

- інвойс №40.374, інвойс № 41.375 від 09.10.2013р, DELIVERY-NOTE № 27.473 від 09.10.13 ,сертифікат відповідності, сертифікат походження, CMR, експертна декларація № MRN 13DE72E2,

та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 57, 58 МКУ, тобто - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару; документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності, а саме:

1. В наданих для митного, оформлення копіях документів до контракту від 26.03.2013 № 13130290, додатку №1 специфікації 2 від 19.06.2013, в оригіналах інвойсів, копії калькуляції - різці підписи уповноважених осіб, яких до того ж неможливо ідентифікувати;

2. Копія останньої сторінки контракту від 26.03.2013 № 13130290 недоброякісна та не придатна для використання в роботі (неможливо індентифікувати печатки та підписи продавця та покупця).

3. Відбиток печатки уповноваженої особи в копії додатку № 1 специфікації №2 від 19.06.2013 недоброякісний та не придатний для використання в роботі (неможливо індентифікувати печатки та підписи продавця та покупця; текст даного додатку не читабельний).

4. В CMR № 012588 від 08.10.2013, 278176 від 09.10.2013, 390563 від 09.10.2013, 449721 від 30.09.2013, 449731 від 30.09.2013, яка по суті є документом, що підтверджує укладання договору міжнародного перевезення - відсутні умови поставки товару.

5. Виникли сумніви з причин (відсутні реквізити бланку, підписи та печатки уповноважених осіб та інші відомості які б могли свідчити про наявність оригіналу цього документу), щодо дійсності копії листа від 24.06.2013, яким визначена закупочна ціни на скрап.

Крім того, як вказує відповідач, у органу доходів і зборів була наявна інформація щодо митної вартості таких товарів на рівні 1,33 EUR за 1кг (МД №112030000/2013/021856 від 11.10.13, МД №112030000/2013/020046 від 13.09.13), що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Враховуючи вищевказане, органом доходів і зборів зазначено вимогу про надання додаткових документів згідно ч.3 ст.53 МКУ:

1. Виписку з бухгалтерської документації;

2. Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3. Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно ч.6 ст. 53 МКУ, про що свідчать відповідні відмітки на зворотньому боці декларації митної вартості ДМВ-1.

19.11.2013р. ПАТ Дніпроспецсталь на зворотньому боці ДМВ - 1 зазначило перелік документів, які додатково надає, а також пояснення неможливості подання інших документів, а саме :

На вимогу митного органу згідно пункту 2 ст. 53 МКУ від 14.11.2013 щодо поставки виливниць (фірма-постачальник - „Lintorfer Eisengiesserei GmbH") згідно з контактом № 13130290 від 26.03.2013 повідомляємо, що:

В якості виписки з бухгалтерської інформації було надано інвойси та відвантажувальні відомості. Іншої бухгалтерської інформації виробник не має, оскільки використовує лише 2 вищевказаних документи в своєму діловодстві.

В якості каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару в пакеті для митного декларування була надана Калькуляція вартості виливниць № 145 від 09.09.2013, що була надана виробником „Lintorfer Eisengiesserei GmbH". Прайс-листів компанія не має, оскільки виливниці є специфічним товаром, який виробляється за індивідуальними кресленнями, унікальність якого підтверджена листом компанії виробника, який було надано в пакеті документів для митного оформлення, і не може мати узагальненої ціни.

В якості висновку про вартісні характеристики товару, надаємо висновок Державного підприємства Держзовнішінформ № 9/579 від 15.11.2013, яка є спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно з законодавством;

Згідно вимог ч.4 ст. 57 МКУ проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

За результатами перевірки позивачу відмовлено у оформленні МД №112030000/2013/024009 та складено картку відмови від 19.11.2013 № 112030000/2013/00732.

Згідно Рішення про коригування заявленої митної вартості товару від 19.11.2013 №112030000/2013/000670/2 митна вартість визначена за резервним методом 1,33 EUR за кілограм

Платежі за ВМД №112030000/2013/024217 ввізного мита склали 75 626.70грн

Таким чином, за декларацією №112030000/2013/024217 в результаті застосування митним органом шостого методу визначення митної вартості товару переплата з ввізного мита, як вважає позивач, склала - 19 755,16 грн.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митна вартість товарів це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість, виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, виставлених інвойсів та інших документів постачальника.

При цьому позивачем подано документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари , митний орган має право витребувати додаткові документи, перелік, яких міститься у ст.53 МК України.

Як свідчать матеріали справи та пояснення сторін, ознаки підробки у документах позивача, поданих під час митного оформлення, були відсутні.

Які саме числові значення складових митної вартості товару не підтверджено документами, наданими позивачем, митниця не зазначає.

Стосовно наявності розбіжностей судом встановлено наступне.

Як зазначає митниця, в наданих для митного оформлення копіях документів до контракту від 26.03.2013 № 13130290, додатку №1 специфікації 2 від 19.06.2013, в оригіналах інвойсів, копії калькуляції - різці підписи уповноважених осіб, яких до того ж неможливо ідентифікувати.

Відповідно до діючого законодавства, оформлення контракту з додатками, складення калькуляції та оформлення інвойсу може бути здійснено у різний час та різними особами.

Отже, оформлення та підписання названих документів різними посадовими особами не можна вважати ознаками розбіжностей у розумінні ст.53 МК України.

Виходячи з зазначеного, слід погодитись з висновками суду першої інстанції стосовно того, що з матеріалів справи не вбачається правових підстав та потреби витребування у позивача додаткових документів.

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно неналежної оцінки судом обставин, що виникли під час дослідження документів, поданих позивачем відповідно до ч.1 ст.53 МК України, спростовуються викладеним вище.

Стосовно доводів митниці про те, що підставою для витребування додаткових документів та визначення митної вартості товару була інформація, що містилась у оформлених позивачем ВМД № 112030000/2013/021856 від 11.10.2013р., ВМД № 112030000/2013/020046 від 13.09.2013 р., слід зазначити наступне.

Митний орган порівнював визначену Декларантом за першим методом митну вартість з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже було здійснено, і данні щодо яких знаходяться в ціновій базі ЄАСУ ДМСУ, а саме ВМД № 112030001/2013/020046 та № 112030001/2013/021856.

Як свідчать обставини справи, вказані ВМД № 112030000/2013/021856 від 11.10.2013р., ВМД № 112030000/2013/020046 від 13.09.2013 р., це повторні ВМД, з приводу митного оформлення тих же самих «Виливниць», поставлених за тим же самим контрактом № 13130290, за тою ж специфікацією № 1 від 26.03.2013 року, тим же самим виробником «Lintorfer Eisengiesserei GmbH» Ратиген, Германія (виробник-продавець), які були оформлені позивачем у звязку з винесенням митним органом рішень про коригування митної вартості за шостим методом: № 112030000/2013/000561/2 від 09.08.2013 року, № 112030000/2013/000614/2 від 13.09.2013 року.

В той же час, постановами Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2014 року по справі № 808/1163/14 та від 16.04.2014 року по справі № 808/1976/14, які залишено без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 року та 10.06.2015 року відповідно, названі рішення митниці скасовано.

При цьому судами встановлено, що ціна визначена митницею та вказана позивачем на вимогу митниці у названих ВМД№ 112030000/2013/021856 від 11.10.2013р., ВМД № 112030000/2013/020046 від 13.09.2013 р., є такою, що визначена внаслідок порушення чинного законодавства.

Названі обставини також підтверджують висновки суду першої інстанції стосовно відсутності належних підстав для витребування додаткових документів та обґрунтованості ціни товару, визначеної за 6 методом.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС слід залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі № 808/2983/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 20.10.2015 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко