Справа № 2а-1/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 р. Справа № 15675/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Ліщинського А.М. , Носа С.П.

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської обл. від 27.01.2010р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Борохівської сільської ради Ківерцівського району Волинської обл. про визнання протиправними і скасування розпорядження і акту прийому-передачі, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 27.01.2010р. закрито в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Борохівської сільської ради Ківерцівського району Волинської обл. про визнання протиправними і скасування розпорядження і акту прийому-передачі, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.97).

Вказану ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржила позивач ОСОБА_1, яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження у справі, просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції на продовження розгляду (а.с.107-110).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що спірною ухвалою порушені принципи і завдання адміністративного судочинства, передбачені ч.1 ст.2 КАС України, про наявність публічно-правового характеру розглядуваного спору свідчить наявність у відповідача владних повноважень, передбачених п.п.10, 20 ч.3 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» щодо призначення і звільнення з посади керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад; постановами суду сільський голова неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю (ст.41 КУпАП).

Також оскарження розпорядження відповідача про звільнення з роботи позивача слід розглядати як оскарження правового акту індивідуальної дії.

Таким чином, суд першої інстанції не визначив публічно-правовий характер спору, не зясував дійсних підстав звернення позивача до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, заперечення відповідача і його представника, перевіривши матеріали справи та доводи поданої скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга в межах заявлених вимог не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) обєднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 убачається, що така звернулася в порядку КАС України до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним розпорядження голови Борохівської сільської ради ОСОБА_2 № 41 від 31.07.2009р. «Про звільнення з посади начальника комунального підприємства «Добробут» ОСОБА_1В.» та скасувати його; визнати нечинним акт прийому-передачі від 26.08.2009р.; зобовязати відповідача поновити її на посаді начальника Комунального підприємства «Добробут»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2009р. до моменту винесення судового рішення; відшкодувати з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн. (а.с.3-6).

Із врахуванням наведеного слідує, що позивач фактично оспорює своє звільнення з посади начальника Комунального підприємства «Добробут», при цьому оскаржує розпорядження голови Борохівської сільської ради ОСОБА_2 № 41 від 31.07.2009р. «Про звільнення з посади начальника комунального підприємства «Добробут» ОСОБА_1В.» (а.с.8).

Під час судового розгляду справи, що також знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, достовірно зясовано, що позивач не приймала Присягу державного службовця, їй не присвоювався відповідний ранг державного службовця, вона не отримувала виплат сум за ранг у загальній сумі заробітної плати.

Згідно п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, посада керівника комунального підприємства не належить до публічної служби.

Також суду не було представлено доказів наділення Комунального підприємства «Добробут» делегованими повноваженнями субєкта владних повноважень, а посада керівника такого підприємства не входить до Переліку посад державних службовців в місцевих органах виконавчої влади та в органах місцевого самоврядування, затв. постановою КМ України № 283 від 03.05.1994р. «Про порядок обчислення стажу державної служби».

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що розглядуваний спір не носить характеру публічного-правового та не повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки розглядувані відносини щодо звільнення позивача з роботи регулюються нормами Кодексу законів України про працю.

Про правильність позиції суду першої інстанції свідчить також ухвала судді Ківерцівського районного суду Волинської обл. від 16.11.2009р. про відкриття провадження у цивільній справі № 2-1196/09 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Добробут» про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та ін. (а.с.121).

Окрім цього, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було заявлено клопотання про скерування справи на розгляд Луцького міськрайонного суду Волинської обл. у звязку із зміною фактичного місцяпроживання позивача (а.с.118).

При вирішенні наведеного клопотання колегія суддів виходить з того, що вимогами ст.199 КАС України, якою визначено вичерпний перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, не передбачено повноважень апеляційного суду під час розгляду такої апеляційної скарги вирішувати питання про підсудність розглядуваного спору.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, підставно і обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження у справі, ухвала суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали окружного суду, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської обл. від 27.01.2010р. про закриття провадження в адміністративній справі № 2а-01/10/0305 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Ліщинський А.М. , Нос С.П.

< Текст >