Справа № 810/2456/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2456/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № від 16 березня 2015 року, № від 20 травня 2015 року; визнано протиправною та скасовано вимогу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 5 березня 2015 року; визнано протиправним та скасовано рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 16 березня 2015 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, працівниками відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Арма Моторс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 1 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено Акта перевірки від 5 березня 2015 року №108/10-06-22-01/34356004 (а.с.70-85).

На підставі Акта перевірки позивача 16 березня 2015 року ДПІ прийнято наступні рішення:

- №, яким збільшено грошове зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 807 грн. за основним платежем та на 202 грн. за штрафними санкціями (а.с.18);

- № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 331 грн. (а.с.17).

Також, з матеріалів справи вбачається, що вказані рішення оскаржувались в адміністративному порядку.

Так, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 17 квітня 2015 року №1181/10/10-36-10-01-04 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 16 березня 2015 року № та рішення про застосування штрафних санкцій № - без змін (а.с.25-27).

У рішенні про результати розгляду повторної скарги від 14 травня 2015 року №10169/6/99-99-10-01-03-15 Державною фіскальною службою України податкове повідомлення-рішення від 16 березня 2015 року № залишено без змін, крім того, збільшено штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб у сумі 247 грн. (а.с.31-32).

На підставі Акта перевірки позивача та рішення про результати розгляду повторної скарги від 14 травня 2015 року №10169/6/99-99-10-01-03-15, 20 травня 2015 року ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 247 грн. за штрафними санкціями (а.с.19).

Крім того, 5 березня 2015 року ДПІ винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-, згідно якої позивача зобов'язано сплатити суми недоїмки із єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 2205 грн. (а.с.16), яка в свою чергу, також була оскаржена в адміністративному порядку, однак, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області у рішенні від 14 квітня 2015 року №1147/10/10-36-10-01-04 (а.с.22-23) та Державною фіскальною службою України у рішенні від 25 травня 2015 року №10952/6/99-99-10-01-07-15 (а.с.28) вказана вимога про сплату боргу (недоїмки) залишена без змін, а скарга - без задоволення.

Не погоджуючись зі спірними рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах.

За визначенням у підпункті 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу);

За правилами пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 21 серпня 2013 року ТОВ «Арма Моторс» отримало від ФОП ОСОБА_4 прилад ПК охоронний для автомобіля ТМ SHERIFF ZX-940, прилад ПК охоронний для автомобіля ТМ SHERIFF ZX-1070 та прилад ПК охоронний для автомобіля ТМ SHERIFF ZX-1090 на загальну суму 2397 грн., що підтверджується видатковою накладною №082102 (а.с.39).

Як вбачається із банківської виписки по рахунку товариства «Арма Моторс», оплату вищевказаних деталей було здійснено 20 вересня 2013 року (а.с.40).

На засвідчення відображення вказаної операції позивача у бухгалтерському обліку надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за 2013 рік та журнал-ордер і відомість по рахунку 631 за цей же період (а.с.90-91).

Крім того, судом встановлено, що 5 березня 2013 року ФОП ОСОБА_5 надано послуги товариству «Арма Моторс» по заміні підшипника компресора на загальну суму 880 грн.

З метою підтвердження виконання та оплати вказаних робіт (послуг) позивачем подано рахунок-фактуру, акт виконаних робіт та банківську виписку (а.с.41-43).

Також товариством надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ФОП ОСОБА_5 та свідоцтва платника єдиного податку стосовно вказаного контрагента (а.с.44-45).

На підтвердження відображення операцій із ФОП ОСОБА_5 у бухгалтерському обліку подано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 та журнал-ордер і відомість по рахунку 631 за період з 1 січня 2013 року по 31 січня 2015 року (а.с.86-87).

Як встановлено під час розгляду справи, 12 листопада 2013 року між товариством «Арма Моторс» (покупець) та ФОП ОСОБА_6 (постачальник) укладено договір поставки №12/11 (а.с.49), за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти автомобільні аксесуари (накладки на пороги, накладки на бампери) у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього на умовах договору.

Як видно із наданих позивачем видаткової накладної №447 від 13 листопада 2013 року та податкової накладної №447 від 13 листопада 2013 року, товариством «Арма Моторс» отримано від ФОП ОСОБА_6 наступні запасні частини: накладки на пороги Renault Scenic III RT- 0754, накладки на пороги Renault Duster RT-0783, накладки на пороги Renault Logan III RT-1181, накладки на пороги Renault Sandero II RT-1180, накладки на пороги Renault Logan III MCV RT-1185, накладки на пороги Renault Dokker RT-1182 на загальну суму 4200 грн. (а.с.46-47).

Оплату за отримані товари позивачем здійснено 13 грудня 2013 року, що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ «Арма Моторс» (а.с.48).

Також, товариством надано копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість вказаного контрагента (а.с.51, 52).

Судом встановлено, що зазначені вище накладки на пороги використано товариством «Арма Моторс» у власній господарській діяльності, а саме: накладки на пороги Renault Scenic III RT-0754 встановлено на автомобіль ОСОБА_7 на підставі акта виконаних робіт №АМН0028680 від 19 листопада 2013 року (а.с.53-54); накладки на пороги Renault Duster RT-0783 встановлено на автомобіль ОСОБА_8 на підставі акта виконаних робіт №АМН0035804 від 8 квітня 2014 року (а.с.55); накладки на пороги Renault Logan III RT-1181 реалізовано ОСОБА_9 на підставі накладної №АМР0023686 від 10 березня 2014 року (а.с.57); накладки на пороги Renault Dokker RT-1182 встановлено на автомобіль ОСОБА_10 на підставі акта виконаних робіт №АМН0045036 від 17 листопада 2014 року (а.с.56).

Як доказ відображення операцій із ФОП ОСОБА_6 у бухгалтерському обліку подано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за 2013 рік та журнал-ордер і відомість по рахунку 631 за 2013 рік (а.с.88-89).

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що податковим органом не надано жодних доказів того, що товари та послуги, оплачені товариством «Арма Моторс», які придбавалися у ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 надавалися працівнику підприємства позивача ОСОБА_3 та підпадають під визначення додаткового блага.

В той же час, позивачем надано достатньо доказів з яких вбачається, що відповідні товари та послуги (роботи) у досліджуваному випадку використовувалися саме у власній господарській діяльності ТОВ «Арма Моторс», а не надавалися працівнику зазначеного товариства як додаткове благо.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у спірному випадку підстав для збільшення грошових зобов'язань позивача із податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях № від 16 березня 2015 року та № від 20 травня 2015 року.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 5 березня 2015 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 16 березня 2015 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття вказаних рішення та вимоги слугували висновки податкового органу про заниження зобов'язань із податку на доходи фізичних осіб через неутримання і несплату такого податку за наслідками надання працівнику підприємства додаткового блага у сумі 5377 грн. і донарахування податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік у сумі 807 грн.

Враховуючи те, що вже вище було спростовано такі висновки контролюючого органу, тому, відповідно, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 5 березня 2015 року та рішення № від 16 березня 2015 року підлягають визнанню протиправними та скасуванню, про що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Міщук М.С.

Бєлова Л.В.