Справа № 2а-4709/09/2270/4
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 р. Справа № 65164/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Обрізка І.М., Дяковича В.П.

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2009 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення до бюджету заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому в травні 2009 року звернулась з позовом в суд до приватного підприємця ОСОБА_1 та просила стягнути до бюджету заборгованість в сумі 1100445,22 грн., яка виникла в звязку з порушенням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що плата за торговий патент на деякі види підприємницької діяльності належить до загальнодержавних податків та зборів (обовязкових платежів). Позивач також вказує, що порушення порядку використання торгового патенту призвело до утворення заборгованості в сумі 1100445,22 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2009 року в справі №2а-4709/09/2270/4 адміністративний позов було задоволено частково.

Постановлено стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 на користь Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому 166,52 грн. в рахунок погашення податкової заборгованості. В задоволення решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2009 року в справі №2а-4709/09/2270/4 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що штраф накладений на господарюючого субєкта за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» належить до адміністративно-господарських санкцій та регулюється Господарським кодексом України та додає, що відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» податкові органи здійснюють контроль за додержанням законодавства про податки, інші платежі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, що Державною податкової інспекцією в м. Хмельницькому прийнято два рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій до приватного підприємця ОСОБА_1. Зокрема №/0/6339 від 17 серпня 2007 року за порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 1100278,7 грн. та №/0 від 17 серпня 2007 року за порушення вимог п.1 ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» в сумі 166,52.

Як вбачається з матеріалів справи приватний підприємець ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без застосування реєстраторів розрахункових та без придбання торгового патенту.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Пунктом 17.3 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що сплата (стягнення) штрафних санкцій, прирівнюється до сплати (стягнення) податку.

Однак слід додати, що таке правило діє лише щодо штрафних (фінансових) санкцій, які застосовані за порушення податкового законодавства. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не належить до податкового законодавства, а тому штрафні санкції застосовані відповідно до цього Закону мають іншу правову природу, на них не можуть поширюватися норми Закону України «Про погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафних санкцій за порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 1100278,7 грн.

В іншій частині відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» встановлено, що торговий патент видається за плату суб'єктам підприємницької діяльності державними податковими органами за місцезнаходженням цих суб'єктів або місцезнаходженням їх структурних (відокремлених) підрозділів, суб'єктам підприємницької діяльності, що провадять торговельну діяльність або надають побутові послуги (крім пересувної торговельної мережі), - за місцезнаходженням пункту продажу товарів або пункту з надання побутових послуг, а суб'єктам підприємницької діяльності, що здійснюють торгівлю через пересувну торговельну мережу, - за місцем реєстрації цих суб'єктів.

Згідно п. 18 ч.1 ст.14 Закону України «Про систему оподаткування» до загальнодержавних належать такі податки і збори (обов'язкові платежі) зокрема: плата за торговий патент на деякі види підприємницької діяльності.

За порушення вимог Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», зокрема за здійснення підприємницької діяльності, яка підлягає патентуванню без придбання торгового патенту встановлюється відповідальність у вигляді накладення штрафу.

Як зазначалось вище, згідно п.17.3 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» сплата (стягнення) штрафних санкцій, прирівнюється до сплати (стягнення) податку.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

В пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» зазначено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. При цьому, як вказується в пп. 5.2.1 податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків його апеляційного оскарження. З матеріалів справи вбачається, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог п.1 ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» в сумі 166,52 не було оскаржене в апеляційному порядку. А тому вважається узгодженим.

Відповідно до пп. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції і в цій частині.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку при вирішенні даної справи, тому постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2009 року в справі №2а-4709/09/2270/4 слід залишити без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене в задоволенні апеляційних вимог Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2009 року в справі №2а-4709/09/2270/4 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2

Повний текст

виготовлено та підписано

07.12.2010 р.