Справа № 810/2537/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року 810/2537/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Білоцерківської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

16 червня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася Білоцерківська міська рада (далі - позивач) з позовом до Головного управління юстиції у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій та скасування постанови від 27 квітня 2015 р. ВП № 46915318.

Ухвалою названого суду від 13 жовтня 2015 р. здійснено заміну первинного відповідача - Головне управління юстиції у Київській області на належного Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (далі - відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 лютого 2015 р. позивачем було виконано добровільно, а тому постанову про накладення штрафу від 27 квітня 2015 р. ВП № 46915318 відповідачем було винесено протиправно. Стверджує, що питання «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» неодноразово виносилося на пленарні засідання, однак, рішення по них не було прийнято, оскільки, засідання не були правомочними або питання не було підтримано депутатами (т. 1 а.с. 3-5).

Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду витребувані документи та клопотання про розгляд справи без участі представника (т. 2 а.с. 44).

У судовому засіданні позивачем було уточнено позовні вимоги, а саме просив визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

27 квітня 2015 р. державним виконавцем відповідача було винесено постанову про накладення штрафу ВП № 46915318 (а.с. 7).

У звязку з тим, що позивач вважає названу постанову протиправною, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV (далі Закон України № 606-XIV).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону № 606 XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 Закону № 606 XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів міністерства юстиції України.

Як убачається з ч. 2 ст. 2 Закону № 606 XIV, примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України № 606 XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 11 Закону України № 606 XIV державний виконавець:

- здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

- надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;

- заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

- роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Як убачається з ч. 1 ст. 89 Закону України № 606 XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

12 березня 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про відкриття виконавчого провадження для зобовязання позивача на найближчій сесії розглянути питання щодо передачі їй у власність земельної ділянки. Дану заяву було подано на виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 лютого 2015 р. (т. 1 а.с. 156).

17 березня 2015 р. відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46915318 та надано позивачу строк для виконання рішення суду самостійно протягом 7-ми днів з дня винесення постанови (т. 1 а.с. 160).

Позивачем копію даної постанови було отримано лише 24 березня 2015 р., що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції, тобто в останній день строку передбаченого для її добровільного виконання (т. 2 а.с. 1).

Згідно з п. 19.1 Регламенту позивача від 17 грудня 2010 р. № 08-02-VI (далі - Регламент) міськрада є колегіальним органом та проводить роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань Міськради, а також засідань постійних комісій Міськради.

Як убачається з п. 19. 7 регламенту рішення про скликання сесії Міськради доводиться до відома депутатів Міськради і населення міста Білої Церкви не пізніше, як за 10 днів до пленарного засідання Міськради, а у виняткових випадках, що потребують термінового рішення не пізніше, як за день до пленарного засідання із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд Міськради.

Наведене свідчить, що позивач фактично був позбавлений можливості самостійного виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46915318 у встановлений відповідачем строк.

Крім того, при вирішенні справи судом враховано, що питання виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, а саме «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» позивачем виносилося на розгляд сесії 5 разів.

Зокрема, на 19, 24 березня (з власної ініціативи) та 31 березня, 23 квітня та 21 травня 2015 р. (на виконання постанови відповідача) (а.с. 6, 8, 10, 21, 24-25).

Однак, 19, 24 березня та 23 квітня 2015 р. пленарні засідання Міськради були неправомочними, оскільки, кількість депутатів, що приймали в них участь, була менше половини від загальної кількості депутатів, а тому жодного рішення щодо питання «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» на цих сесіях прийнято не було. Дана обставина підтверджується списками депутатів позивача, зареєстрованих на пленарному засіданні та протоколом пленарного засідання (а.с. 7, 9, 23 на звороті).

Крім того, на пленарному засіданні 31 березня 2015 р. проект рішення «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» депутатами позивача підтримано не було (а.с. 16).

Наведене свідчить, що позивачем було вжито всіх необхідних заходів для виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 лютого 2015 р. у добровільному порядку.

Враховуючи наведене, а також те, що постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 17 березня 2015 р. ВП № 46915318 позивачем було отримано лише 24 березня 2015 р. (в останній день строку її виконання у добровільному порядку), чим фактично його було позбавлено можливості своєчасного виконання, суд дійшов висновку, що постанова про накладення на позивача штрафу від 27 квітня 2015 р. ВП № 469115318 у сумі 680 грн 00 коп. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів правомірності винесення оскаржуваної постанови та не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про накладення штрафу від 27 квітня 2015 р. ВП № 46915318.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.