Справа № 815/2379/15
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2379/15

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Авраменка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Аптечна мережа Фармація до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

23.04.2015 року публічне акціонерне товариство Аптечна мережа Фармація звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № 000092201 від 23.02.2015 року, прийнятого Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на підставі акту перевірки № 71/15-53-22-01/22447055 від 10.02.2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 року адміністративний позов публічного акціонерного товариства Аптечна мережа Фармація задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області посилалась на те, що за результатами проведеної перевірки позивача податковим органом було встановлено завищення товариством сум валових витрат, що призвело до заниження податку на прибуток.

Відповідач вважає, що прийняте податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 року та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Аптечна мережа Фармація».

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 19.12.2014 року по 03.02.2015 року державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ Аптечна мережа Фармація з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами проведеної перевірки державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було складено акт № 71/15-53-22-01/22447055 від 10.02.2015 року, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № 000092201 від 23.02.2015 року, яким позивачу було збільшено суму грошового з податку на прибуток у розмірі - 1671982 грн. та за штрафними санкціями 835991 грн.

В ході проведеної перевірки податковий орган дійшов висновку про те, що позивачем порушено вимоги п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п.44.2 ст. 44, п.п. 138.10.2, п.п.138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 140.3 ст. 140, п.п. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140, п. 141 ст. 141 Податкового кодексу України, що призвело до виявлено заниження позивачем податку на прибуток на суму 1671982 грн. та встановлено заниження позивачем податку на додану вартість у сумі 1153 грн.

В акті перевірки податковий орган посилався на завищення позивачем валових витрат з огляду на не доведеність повязаності з господарською діяльністю позивача витрат у вигляді відсотків за користування позиченими коштами. В акті зазначено, що грошові кошти, отримані за договором займу та додатковими угодами до нього, були спрямовані на наступні операції:

- повернення позики Profbond LLP за договором від 24.04.2009 року № 1, відповідно до якого ПАТ АМ Фармація отримало позику у розмірі 5508946 грн., річна ставка нарахування відсотків за яким складає 1%, тоді як за договором займу укладеного у 2012 році з ПАТ Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Стратегічні інвестиції річна ставка нарахування відсотків складає 22%.

- на купівлю акцій ПАТ Великополовецьке ремонтно-транспортне підприємство за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-843 від 05.08.2013 року укладеного з ТОВ Портфельний інвестор, де брокерське обслуговування здійснювало ПАТ Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Стратегічні інвестиції.

Крім того, податковий орган посилався на те, що ПАТ АМ Фармація в порушення вимог п. 44.1, п.44.2 ст.44, п.138.2 ст. 138, п.п.139.1.9. п. 139.1 ст. 139 п.141.1 ст.141 Податкового Кодексу України, безпідставно включило до складу витрат по рядку 06.4 Декларацій відсотки за користування кредитними коштами за договорами, укладеними з АБ Південний, внаслідок документального не підтвердження та не доведення звязку використання кредитних коштів із господарською діяльністю ПАТ АМ Фармація. Зазначене стало підставою для донарахування позивачеві податку на прибуток у розмірі 856680,34 грн. та накладення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 428340,17 грн.

Також податковий орган посилався на безпідставне включення позивачем до складу валових витрат сум страхових внесків по договорам страхування, укладених з ПРаТ СК «Теком», внаслідок не доведення зв'язку вказаних витрат з господарською діяльністю ПАТ «АМ «Фармація».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ПАТ АМ Фармація, зважаючи на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2012 позивачем було укладено з ПАТ Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Стратегічні інвестиції договір займу від № 01/СІ-2012 та в подальшому укладені додаткові угоди до нього.

За умовами вказаного договору та додаткових угод до нього ПАТ АМ Фармація отримало позику у розмірі 11 000 000 (одинадцять мільйонів) гривень під 22% річних.

В ході проведення податковим органом перевірки було встановлено, що частину позичених за вказаним вище договором коштів, а саме 6 668000 (шість мільйонів шістсот шістдесят вісім) гривень було спрямовано ПАТ «АМ «Фармація» на купівлю валюти з метою погашення позики та процентів по ній, відповідно до умов договору № 1 від 24.04.2009 року, укладеного між «Profbond LLP» та ПАТ «АМ «Фармація».

В свою чергу, грошові кошти у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень були спрямовані на купівлю акцій ПАТ Великополовецьке ремонтно-транспортне підприємство за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-843 від 05.08.2013 року укладеного з ТОВ Портфельний інвестор, де брокерське обслуговування здійснювало ПАТ Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Стратегічні інвестиції.

Решта грошових коштів у розмірі 1 332 000 (один мільйон триста тридцять дві тисячі) гривень були витрачені ПАТ АМ Фармація на погашення заборгованості перед постачальниками товарних цінностей.

Відповідач вважає витрачання ПАТ АМ Фармація коштів на купівлю валюти з метою погашення позики та процентів по ній, відповідно до умов договору № 1 від 24.04.2009 року, укладеного з Profbond LLP та на купівлю акцій ПАТ Великополовецьке ремонтно-транспортне підприємство за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-843 від 05.08.2013 року укладеного з ТОВ «Портфельний інвестор» такими, що не повязані з господарською діяльністю позивача.

В свою чергу, згідно договору № 1 від 24.04.2009 року, укладеного з Profbond LLP, ПАТ АМ Фармація отримало позику у доларах США на термін до 24.04.2029 року, з процентною ставкою 1% річних.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 01.01.2012 року заборгованість ПАТ АМ Фармація перед Profbond LLP склала 689 497,36 дол. США, що складає 5 508946 грн. За період з 01.01.2012 до 31.12.2013 року ПАТ АМ Фармація отримало ще позику у розмірі 87360 дол. США., що складає 698350,69 грн. Займи надані ПАТ «АМ «Фармація» «Profbond LLP» та ПАТ Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Стратегічні інвестиції не підлягають порівнянню, у звязку з тим, що позика надана Profbond LLP була виражена у валюті, а саме доларах США, натомість займ наданий ПАТ Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Стратегічні інвестиції був виражений у гривні.

Відповідно до п.138.1 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

В свою чергу, п. 138.2 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до 138.10.5 ст. 138.10 Податкового Кодексу України у редакції станом на період перевірки, а саме на 01.01.2012 року 03.12.2013 року було передбачено, що фінансові витрати це витрати до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

П. 141.1 ст. 141 Податкового Кодексу України (у редакції, чинній на час перевірки) було передбачено, що до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

В свою чергу, обґрунтовуючи повязаність витрат на купівлю валюти з метою погашення позики та процентів по ній, відповідно до умов договору № 1 від 24.04.2009 року, укладеного між «Profbond LLP», ПАТ «АМ «Фармація» посилалось на те, що зазначена операція була виконана з метою недопущення втрати грошових коштів у зв'язку з можливим коливанням на валютному ринку та нестабільністю курсу гривні.

Зазначені твердження знайшли свої підтвердження в ході розгляду даної справи. Так, позивач вказав на те, що у разі непогашення боргу перед «Profbond LLP» та наявності його на сьогоднішній час, підприємство витратило б на 11 726 938 грн. більше грошових коштів, ніж було фактично витрачено товариством. При цьому, з урахуванням того, що на погашення процентів ПАТ «АМ «Фармація» за договором займу від 17.01.2012 №01/СІ-2012, укладеного з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Стратегічні інвестиції» за період з 18 січня 2012 року по 30 березня 2015 року було витрачено 5 050 959 грн., позивачем було зекономлено 6675979 грн.

Зазначене свідчить, що здійснювані позивачем витрати безпосередньо впливають на господарську діяльність позивача та повязані з нею.

Що стосується витрат товариства на купівлю акцій ПАТ «Великополовецьке ремонтно-транспортне підприємство» за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-843 від 05.08.2013 року укладеного з ТОВ «Портфельний інвестор», де брокерське обслуговування здійснювало ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Стратегічні інвестиції», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність посилань податкового органу на не повязаність зазначених витрат позивача з господарською діяльністю товариства.

Так, суд першої інстанції вірно зазначив, що коли суб'єкт господарювання набуває корпоративні права іншого підприємства, він набуває статусу учасника останнього. В свою чергу, відповідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства має ряд прав, у тому числі право на участь у розподілі прибутку товариства та отримання його частини (дивідендів).

Зазначене свідчить про те, що операція з придбання акцій іншого товариства направлена на отримання частини прибутку іншого суб'єкта господарювання, тобто на отримання вигоди (доходу), а тому, як вірно зазначено судом першої інстанції, така операція безпосередньо повязана з господарською діяльністю позивача.

З огляду на викладене, віднесення позивачем відсотків, сплачуваних за кредит згідно договору займу від № 01/СІ-2012 від 17.01.2012 року, укладеного з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Стратегічні інвестиції» до складу валових витрат здійснювалось обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Що стосується посилань податкового органу на неправомірне віднесення позивачем до складу валових витрат відсотків за користування кредитними коштами за договорами, укладеними з АБ «Південний», у зв'язку з документальним не підтвердженням та не доведенням звязку використання кредитних коштів із господарською діяльністю ПАТ АМ Фармація, слід зазначити наступне:

Так, позивачем були укладені з АБ «Південний» наступні кредитні договори:

- № АС2010-00250 від 10.12.2010 року (з подальшими змінами та доповненнями) кошти, в сумі 731860 доларів США отримані за вказаним договором були спрямовані ПАТ АМ Фармація на погашення кредиту нерезидента Profbond LLP.

- № 318/2 від 01.10.2007 року (з подальшими змінами та доповненнями), згідно якого ПАТ АМ Фармація за період з 01.10.2007 року по 01.10.2009 року отримано 9 500 301 грн. Зазначені кошти були спрямовані позивачем на купівлю обладнання, меблів, оргтехніку; ремонтні роботи; купівлю нерухомості.

- № 74/1 від 29.03.2006 року (з подальшими змінами та доповненнями), за яким ПАТ АМ Фармація за період з 30.03.2006 року по 16.03.2006 року отримано 3 000 000 грн. Зазначені кошти були спрямовані на розрахунки з постачальниками медикаментів.

- № 273/1 від 09.07.2008 року (з подальшими змінами та доповненнями), за яким ПАТ «АМ «Фармація» за період з 10.07.2008 року по 08.12.2008 року отримано 2 500 000 грн. Зазначені кошти були спрямовані на розрахунки з постачальниками медикаментів.

Кредитні кошти згідно укладених договорів були отримані позивачем в періодах до 2010 року.

Висновок податкового органу щодо документального не підтвердження використання позивачем отриманих за кредитами коштів та зв'язку використання кредитних коштів із господарською діяльністю позивача обґрунтовувався тим, що на пропозицію посадових осіб податкового органу надати письмові пояснення з відповідним документальним підтвердженням щодо напрямку та періоду використання кредитних коштів, ПАТ «АМ «Фармація» у наданні таких пояснень було відмовлено, як і не надано відповіді на запит від 06.02.2015 року №335/10/15-53-22-01.

Зазначені твердження відповідача спростовані в ході розгляду справи, зокрема, встановлено, що письмовий запит відповідача від 06.02.2015 року №335/10/15-53-22-01 було отримано ПАТ АМ Фармація лише 10 лютого 2015 року, тобто в день підписання акта перевірки, що унеможливило надання на нього відповіді позивачем раніше, а посилання ДПІ на те, що цей запит надавався посадовим особам ПАТ АМ Фармація в ході перевірки, та в його отриманні було відмовлено також є необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом першої інстанції перевірку ДПІ закінчило 3 лютого 2015 року, а запит датовано 6 лютого 2015 року.

В свою чергу, з матеріалів справи було встановлено, що при проведенні перевірки позивач надав посадовим особам ДПІ у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним у відповідності з п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, в тому числі і кредитні договори, укладені з ПАТ АБ Південний, картки бухгалтерських рахунків за період перевірки, а саме: з 01.01.12 року по 31.12.13 року з відображенням руху грошових коштів з повернення кредитів та нарахування та сплати відсотків за використання кредитних коштів.

В подальшому, 13.02.2015 року, після отримання запиту податкового органу від 06.02.2015 року, ПАТ «АМ «Фармація» надала ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області відповідь на нього та наявні кредитні договори. Однак, зазначені документи, у порушення вимог Податкового кодексу України, не були враховані посадовими особами органу ДПІ, хоча вони були подані позивачем у межах терміну, передбаченого п. 44.7 ст. 44 ПКУ, тобто до моменту винесення оскаржуваного рішення.

В свою чергу, надати інші первинні документи за період з 01.01.2005 року по 31.12.2011 року (господарські договори, видаткові накладні, платіжні доручення тощо) позивач не мав можливості, у звязку із їх знищенням через сплив терміну зберігання первинних бухгалтерських документів.

Однак, слід зазначити, що вказані періоди перевірялись органами податкової служби, та за наслідками вказаних перевірок складались акти планових перевірок, а саме: №6472/23-10/22447055 від 25.07.2007 (період перевірки з 01.04.2006 по 31.03.2007); №8089/23-10/22447055 від 08.08.2008 (період перевірки з 01.04.2007 по 31.03.2008); №399/23-4/22447055 від 29.01.2010 (період перевірки з 01.04.2008 по 30.09.2009); №809/23-3/32447055 від 14.03.2011 (період перевірки з 01.10.2009 по 30.09.2010); №1012/22-4/22447055 від 17.04.2012 (період перевірки з 01.10.2010 по 31.12.2011), в яких відсутні зауваження до позивача щодо включення відсотків до витрат підприємства, що враховуються при обчисленні податку на прибуток, за вищезазначеними договорами.

Зазначене фактично свідчить про підтвердження податковим органом правомірності віднесення позивачем до складу валових витрат відсотків за користування кредитними коштами за договорами, укладеними з АБ «Південний».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем необґрунтовано було зменшено позивачеві валові витрати та визначено грошове зобовязання з податку на прибуток у розмірі 856680,34 грн. та накладено штрафні (фінансові)санкції у розмірі 428340,17 грн.

Ще одним порушенням, на яке посилався податковий орган, було безпідставне включення позивачем до складу валових витрат суми страхових внесків по договору страхування укладеного з ПРат СК Теком (від 25.12.2011 року №063/Д/Ф/Фр), внаслідок не доведення повязання даних витрат із господарською діяльністю ПАТ АМ Фармація на загальну суму 694590 грн.

Зазначене стало підставою для донарахування позивачеві податку на прибуток у розмірі 145863,9 грн. та накладення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 72931,95 грн.

В акті перевірки податковий орган посилався на те, що вид страхування, передбачений в укладених договорах з ПРат СК «Теком» не є обовязковим згідно законодавства України, не передбачений депозитним договором №24622011 від 27.10.2011 року, укладеним з ПАТ АБ «Південний», що свідчить про те, що ПАТ «АМ «Фармація» було здійснено операцію не повязану із господарською діяльністю, а яка не спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність спростовується матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

Крім того, податковим органом було донараховано податок на прибуток у розмірі 145863,9 грн. та накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 72931,95 грн. у зв'язку з не доведенням повязаності витрат по договорам страхування, укладених з ПРаТ СК «Теком» із господарською діяльністю ПАТ АМ «Фармація» на загальну суму 378445 грн.

З матеріалів справи встановлено, що 27.10.2011 року між ПАТ «АМ «Фармація» та ПАТ АБ Південний було укладено депозитний договір № 2462011 на суму 27 564 810 грн. Розмір відсоткової ставки за цим договором складав від 6% до 12 % залежно від тривалості розміщення грошових коштів.

25.12.2011 року між ПАТ «АМ «Фармація» та ПРаТ СК «Теком» було укладено договір страхування №063/Д/Ф/Фр, предметом якого було страхування ризику, повязаного з невиконанням або з несвоєчасним виконанням банком (ПАТ Акціонерний банк «Південний») своїх фінансових зобовязань перед вкладником (Страхувальником): неповернення депозитного вкладу та суми нарахованих відсотків в повному обсязі після закінчення дії Договору банківського депозиту №2462011 від 27.10.2011 року) внаслідок настання однієї з нижченаведених причин: - банкрутство Банку; - ліквідація Банку як юридичної особи; - повне припинення виробничої діяльності Банку на строк не менше ніж 90 робочих днів поспіль.

Страховий тариф за цим договором складає 3% від страхової суми, яка складає 27 564 810 грн.

05.06.2012 року до договору страхування №063/Д/Ф/Фр від 25.12.2011 року було укладено додаткову угоду № 1, згідно якої страхувальник зобовязаний сплатити страховий платіж у розмірі 1 521 482, 29 грн. та страховий тариф розраховується наступним чином: 3% від страхової суми за період з 26.12.2011 по 05.11.2012 та 2,52% від страхової суми за період з 06.11.2012 по 01.06.2013.

За перевіряємий період фактично було перераховано страховий платіж у сумі 694589,74 грн. Також встановлено, що ПАТ «АМ «Фармація» отримала прибуток від розміщення депозиту за цей же період у розмірі 602 284,89 доларів США, що станом на грудень 2013 року складало 4 813 358,62 грн.

ПАТ АМ Фармація (Страхувальник) у перевіряємому періоді було укладено з ПРаТ СК Теком (Страховик) Договори добровільного страхування майна, а саме обєктів нерухомості, що належать на праві власності ПАТ АМ Фармація та надані у іпотеку АБ Південний в забезпечення виконання зобовязань ТОВ Гамбрінус ЛТД перед АБ Південний за Кредитним договором №АС2011-00131 від 22.11.2007 на підставі договорів іпотеки де ПАТ АМ Фармація є майновим поручителем.

Відповідно до пп. 140.1.6 ст. 140 Кодексу при визначенні об'єкта оподаткування враховуються витрати подвійного призначення, до яких відносяться будь-які витрати із страхування фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що під фінансовим ризиком розуміється ризик, який характеризується ймовірністю втрат фінансових ресурсів (грошових коштів) у підприємницькій діяльності. Тобто ризики понесення збитків або недоодержання очікуваного доходу страхувальника від господарської діяльності внаслідок порушення чи неналежного виконання зобовязань контрагентом страхувальника по укладених між ними угодах, кредитні, інфляційні, інвестиційні, податкові ризики, а також ризики втрат внаслідок операцій у фінансово-кредитній та біржовій сферах (зміни коливань курсів валют, індексів курсу акцій, відсотковою ставкою на ринку кредитних інструментів тощо), претендують на звання фінансових в цілях оподаткування.

При цьому, судом вірно вказано, що якщо підприємство розміщує кошти на депозитному банківському рахунку з метою отримання суми відсотків при здійсненні ним господарської діяльності, то суми понесених на страхування такого депозиту витрат платника податку включаються до складу податкових витрат із страхування фінансових ризиків.

Згідно визначення терміну іпотека зазначеного у Закону України «Про іпотеку» це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні й користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом.

В свою чергу, іпотечне страхування це страхування предмета іпотеки від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування і є обов'язковим відповідно до п. 35 ст. 7 Закону про страхування та ст. 8 Закону про іпотеку. Цей вид страхування використовується у разі наявності відповідних боргових зобов'язань, виконання яких забезпечено іпотекою.

Згідно ст. 8 Закону про іпотеку обов'язок застрахувати предмет іпотеки покладено на іпотекодавця, хоча страхувальником може бути й іпотекодержатель, якщо такий обов'язок буде покладено на нього іпотечним договором. В останньому випадку іпотекодержатель отримує право вимагати від іпотекодавця відшкодування за рахунок предмета іпотеки понесених ним витрат на страхування, якщо інше не буде встановлено законом чи іпотечним договором (ст. 7 цього Закону). Незалежно від того, хто із сторін іпотечного договору буде страхувальником предмета іпотеки, право вимоги до страховика належатиме іпотекодержателю, оскільки договір страхування укладається на користь іпотекодержателя. У разі набуття прав за іпотечним договором новим іпотекодержателем він також набуває право вимоги до страховика.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що страхові виплати, які банк, як вигодонабувач, отримав би, у разі настання страхового випадку, до моменту повного погашення кредиту, знаходились би у його володінні, але після повного виконання зобовязань, у забезпечення якого надавалося нерухоме майно у іпотеку, банк зобовязаний повернути грошові кошти отримані у вигляді страхових виплат рівнозначно, як зняти заборону з предмету іпотеки.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що застрахувавши власне нерухоме майно, ПАТ АМ Фармація захистилась від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування цього майна, а тому обґрунтовано та правомірно включило до складу витрат суму вищезазначених страхових внесків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

ОСОБА_1