Справа № 2а-2007/09/1970
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 р. Справа № 71033/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Каралюса В.М.

Суддів Олендера І.Я. , Улицького В.З.

при секретарі судового засідання Балко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2009 року у справі за позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до Козівської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області про визнання рішення недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2009 року позивач субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Козівської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними, визнати нечинним рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24.04.2009 р.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2009 року у позові субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до Козівської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 24 квітня 2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій відмовлено.

Не погодившись з винесеною постановою, її оскаржив позивач, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати оскаржувану постанову, визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, покликаючись на те, що судом першої інстанції не досліджено в повному обсязі матеріали справи, в звязку з чим неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, зазначає, що не беручи до уваги заперечення проти адміністративного позову відповідача в частині твердження про проведення 06.04.2009 р. оперативної перевірки субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 суд першої інстанції неповно досліджує матеріали справи (не зясовує підстав для проведення оперативної перевірки СПД-ФО ОСОБА_2, не зясовує чи були особи, зазначені у направленні, працівниками податкової міліції, чи заводилася оперативно-розшукова справа на підприємця, чи був дозвіл на проведення цієї перевірки відповідного керівника оперативного підрозділу тощо), а тому не застосовує до правовідносин, що склалися норми права про оперативно-розшукову діяльність. З огляду на наведене, вважає, що перевірка фінансово-господарської діяльності приватного підприємця ОСОБА_1, що здійснювалася 06.04.2009 р. посадовими особами податкової служби, є незаконною, оскільки проводилася за грубого порушення податкового законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 06 квітня 2009 року працівниками Зборівського відділення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області проведено перевірку за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці магазину, що належить субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1.

За результатами перевірки складено Акт від 06 квітня 2009 року за № 000937, згідно якого встановлено порушення п. 2.6 гл. 2 «положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного Банку України.

На підставі Акту перевірки Козівською міжрайонною державною податковою інспекцією винесено рішення від 24 квітня 2009 року за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 42583,60 грн.

Позивачем було подано на адресу Державної податкової адміністрації в Тернопільській скаргу про перегляд зазначеного рішення. Державна податкова адміністрація в Тернопільській області рішенням від 11.06.2009 року залишив вказане рішення без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції у відповідності з чинним законодавством, виходячи з таких підстав.

Статтею 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Порядок проведення планових перевірок визначений ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 Закону плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обовязкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування обєкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Відповідно до ч. 4 даної статті право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 11-2 вказаного Закону посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби.

Виходячи з наведеного, для проведення планової виїзної перевірки необхідні такі документи: наказ керівника податкового органу, план-графік проведення перевірок, направлення на перевірку та повідомлення платника податків про проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, посадові особи Зборівського відділення Козівської МДПІ провели планову виїзну перевірку позивача згідно з планом проведення перевірок субєктів господарської діяльності сфери готівкового обігу на квітень 2009 року та направленнями на перевірку від 03.04.2009 року № № 2263/23-3, 2264/23-3, 2265/23-3 (а.с. 7-9), з якими продавця ОСОБА_3 та вручено їй під розписку.

За таких обставин наявні необхідні документи для проведення планової перевірки, отже, посадові особи відповідача провели перевірку позивача з підстав і в порядку, визначеному законодавством, в межах наданих їм повноважень.

Формальні недоліки проведення перевірки, зокрема, ненадіслання відповідачем позивачу у встановлений строк письмового повідомлення із зазначенням дати початку і закінчення проведення перевірки не вплинули на її повноту та обєктивність, у відповідача були законні підстави проведення планової перевірки. Дана обставина не є самостійною підставою для визнання неправомірними дій посадових осіб щодо організації та проведення перевірки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при організації перевірки, посадовими особами відповідача не допущено грубих порушень законодавства, які були б підставою визнання їх дій неправомірними в цій частині.

В силу вимог п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та (або) в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані, зокрема, забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків суми коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у пятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Згідно до ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Між тим, в ході перевірки позивача було встановлено неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, зокрема не оприбуткування готівкових коштів.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність винесеного відповідачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та безпідставність заявлених позовних вимог субєкта підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1

Колегія суддів, з огляду на вищенаведене, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно й правильно встановив обставини справи, обґрунтовано і підставно прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому в задоволенні апеляційних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2009 року у справі № 2а-2007/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Каралюс В.М.

Судді Олендер І.Я. , Улицький В.З.

< Текст >