Справа № 2а-6051/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 р. Справа № 80528/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Олендера І.Я. , Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта»на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2009р. у адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у м.Трускавці Львівській обл. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта»про продовження терміну застосування умовного адміністративного арешту активів платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2009р. позов Державної податкової інспекції у м.Трускавці Львівській обл. задоволено; продовжено умовний адміністративний арешт активів Товариства з обмеженою відповідальністю /ОСОБА_1/ «Дельта»на строк до 2160 годин (а.с.39).

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 «Дельта», який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.42-44).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до пп.9.1.1 п.9.1 ст.9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»адміністративний арешт активів є виключним способом забезпечення можливості погашення податкового боргу; із змісту закону убачається, що адміністративний арешт може застосовуватися виключно у випадку одночасно наявності трьох складових: наявності податкового боргу, наявності необхідності забезпечити можливість погашення податкового боргу, наявна одна з обставин, передбачених пп.9.1.2. ст.9 вищевказаного Закону.

На час розгляду справи у відповідача був відсутній податковий борг, під час розгляду справи судом не досліджувалося питання щодо наявності обставин, за яких звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням, а також не здійснено аналізу доводів відповідача щодо мотивів відмови у допуску ревізорів до проведення перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до пп.9.1.1 п.9.1 ст.9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

Адміністративний арешт активів може бути застосований за наявності обставин, визначених пп.9.1.2 п.9.1 ст.9 цього Закону, зокрема, й за обставин, коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Арешт може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, за винятком випадків, коли власника заарештованих активів не встановлено (не виявлено), - у цьому випадку такі активи перебувають під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законодавством для визнання їх безхазяйними, або у разі коли такі активи є такими, що швидко псуються, - протягом граничного строку, визначеного законодавством, після якого вони підлягають продажу за процедурою, встановленою статтею 10 цього Закону.

Керівник відповідного податкового органу (його заступник) має право звернутися до суду з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням, а суд повинен прийняти відповідне рішення протягом 48 годин від моменту отримання зазначеного звернення.

Строки, визначені цим підпунктом, не включають години, що припадають на вихідні та святкові дні (пп.9.3.3 п.9.3 ст.9 цього Закону).

Як слідує з матеріалів справи, начальником ДПІ в м.Трускавець Львівській обл. прийнято рішення № 1 від 24.09.2009р. про застосування адміністративного арешту активів платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт активів ОСОБА_1 «Дельта»у звязку з відмовою платника податків від проведення документальної планової перевірки (а.с.3, 4).

Підставою для прийняття вказаного рішення слугували факти належного повідомлення відповідача про проведення перевірки та фактичної відмови останнього від проведення такої.

Зокрема, після встановлення фактичного місцезнаходження платника податків було видано направлення № 086/23-0 від 18.09.2009р. на проведення виїзної планової документальної перевірки ОСОБА_1 «Дельта», яке отримано директором товариства ОСОБА_2 18.09.2009р. (а.с.22-24, 26, 27).

При виїзді на адресу підприємства 18.09.2009р. був складений Акт про відмову від допуску до перевірки (а.с.21); вказаний Акт відповідає вимогам Порядку застосування адміністративного арешту платників податків, затв. наказом ДПА України № 386 від 25.09.2001р., через що позивачем надано належні і достатні докази відмови платника податків від проведення перевірки.

Таким чином, будучи належним чином повідомленими про проведення планової виїзної документальної перевірки, посадові особи ОСОБА_1 «Дельта»відмовилися від допуску працівників податкового органу для проведення перевірки; не надали пояснення щодо причин такої відмови.

Окрім цього, відповідно до матеріалів справи податковий орган мав законні підстави для проведення планової документальної перевірки, вправі був застосувати умовний адміністративний арешт, також наявні підстави для продовження умовного адміністративного арешту.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, представленими доказами позивачем в порядку ч.2 ст.71 КАС України доведено правомірність своїх вимог, через що заявлений позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта»на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2009р. у адміністративній справі № 2а-6051/09/1370 залишити без задоволення, а згадану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Олендер І.Я. , Каралюс В.М.

< Текст >