Справа № 826/13358/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Собківа Я.М.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Голови Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя Князевича Руслана Петровича про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Голови Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя Князевича Руслана Петровича про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в даній адміністративній справі.

Не погоджуючись із зазначеними судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, судове рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав

.

Згідно приписів ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем фактично оскаржується бездіяльність відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Також судом першої інстанції роз'яснено позивачу, що цей спір є предметом розгляду суду у межах цивільного, а не адміністративного судочинства.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм права, суд апеляційної інстанції зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є бездіяльність Голови Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя .

Вирішуючи питання наявності у відповідача владних управлінських функцій, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 75 Конституції України, єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Статтею 89 Основного Закону України визначено, що Верховна Рада України для здійснення законопроектної роботи, підготовки і попереднього розгляду питань, віднесених до її повноважень, виконання контрольних функцій відповідно до Конституції України створює з числа народних депутатів України комітети Верховної Ради України та обирає голів, перших заступників, заступників голів та секретарів цих комітетів.

Разом з тим, як зазначено позивачем, предметом поданого адміністративного позову є бездіяльність Голови Комітету Верховної Ради України, а не комітету Верховної Ради України.

Статтею 34 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» визначено повноваження Голови комітету. Зокрема, Голова комітету: забезпечує складання плану роботи комітету; забезпечує виконання плану-графіка робіт над законопроектами та проектами інших актів Верховної Ради України, щодо яких комітет визначено головним; організовує повідомлення членів комітету про проведення засідання комітету та його порядок денний; підписує акти, прийняті комітетом, та протоколи засідань комітету; організовує виконання рішень комітету та інформує членів комітету про хід їх виконання; організовує підготовку звіту про роботу комітету; дає доручення з організаційних питань першому заступнику, заступнику (заступникам) голови комітету, головам підкомітетів, секретарю комітету; забезпечує загальне керівництво секретаріатом комітету; здійснює інші повноваження.

З аналізу зазначеної норми, за встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Голова Комітету Верховної Ради України є суб'єктом владних повноважень, рішення якого, в межах наданих повноважень, є здійснення ним владних управлінських функцій, а тому даний адміністративний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що Голова Комітету Верховної Ради України не є суб'єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, та помилково роз'яснив, що цей спір є предметом розгляду суду у межах цивільного, а не адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2015 року скасувати.

Справу направити до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.10.2015.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Собків Я.М.

Борисюк Л.П.