Справа № 2а-387/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 р. Справа № 10774/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Ліщинського А.М. , Носа С.П.

при секретарі судового засідання Козира В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської обл. на постанову Радехівського районного суду Львівської обл. від 20.11.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської обл. про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

14.04.2009р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду /ПФ/ України в Радехівському районі Львівської обл., поновити строк звернення до суду, зобовязати пенсійний орган провести нарахування та виплату недоплаченої пенсії в користь позивача як інваліда ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком на підставі положень ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 2006 року по даний час; зобовязати пенсійний орган провести нарахування та виплату недоплаченої додаткової пенсії в користь позивача як інваліда ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 2006 року по даний час (а.с.1-5).

Постановою Радехівського районного суду Львівської обл. від 20.11.2009р. заявлений позов задоволено; поновлено позивачу строк для звернення до суду із адміністративним позовом; зобовязано Управління ПФ України в Радехівському районі Львівської обл. провести нарахування і виплату недоплаченої пенсії в користь ОСОБА_1 як інваліда ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком на підставі положень ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2006р. по 20.11.2009р. включно; зобовязати Управління ПФ України в Радехівському районі Львівської обл. провести нарахування та виплату недоплаченої додаткової пенсії в користь позивача як інваліда ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2006р. по 20.11.2009р. включно (а.с.57-59).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Управління ПФ України в Радехівському районі Львівської обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати, в скасованій частині постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.44-45).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається КМ України. Винесені цим органом постанови, які визначають розміри пенсій категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є чинними і не були визнані в установленому порядку такими, що не підлягають до застосування чи скасованими. Звідси, питання обчислення розміру пенсій по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у відповідності до закону, регулюються постановами уряду, в яких відсутнє покликання на визначення мінімального розміру пенсії відповідно до положень Закону України про бюджет.

Також положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовуються при призначенні пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Окрім цього, позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що на підставі пріоритетності законів над підзаконними актами при виплаті розміру пенсій позивачеві підлягають застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМ України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Між тим, на думку колегії суддів, наведені висновки лише частково відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень і довідок (а.с.6-9).

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Будучи інвалідом ІІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеним до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено відповідачем, виходячи із встановленого постановою КМ України № 1 від 03.01.2002р. «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру, який складає 19 грн. 91 коп., а з 01.09.2004р. 22 грн. 30 коп. (постанова КМ України № 894 від 13.07.2004р.).

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМ України № 523 від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», всупереч положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» КМ України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, враховуючи вимоги Законів України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів зазначає, що новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму; оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської обл. щодо незабезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, пенсії у відповідності до вимог ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, та з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», є протиправною.

Статтею 65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, був встановлений у таких розмірах: з 01 січня по 01 квітня 350 грн., з 01 квітня по 01 жовтня 359 грн., з 01 жовтня по 01 січня 2007 року 366 грн., ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність був встановлений в таких розмірах: з 01 січня по 01 квітня 380 грн., з 01 квітня по 01 жовтня 406 грн., з 01 жовтня по 01 січня 2008 року 411 грн.; ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» встановлювала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня по 01 квітня 471 грн., з 01 квітня по 01 липня 481 грн., з 01 липня по 01 жовтня 482 грн., з 01 жовтня по 01 січня 2009 року 498 грн., ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлювала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня по 01 листопада 498 грн., з 01 листопада по 31 грудня 573 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни та визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІІ групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам ІІІ групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі 1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення ст.67 розділу І, п.п.2-4, 6-8, 10-18, пп.7 п.19, п.п.20-22, 24-34, пп.1-6, 8-12 п.35, п.п.36-100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»; останні втратили свою чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, яке також містить вказівку про преюдиціальне значення цього рішення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Отже, особи, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідами ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинні були отримувати за період з 01.01.2008р. по 21.05.2008р. державну пенсію в розмірі 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22.05.2008р. позивач набув право на отримання державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, відповідач зобовязаний був виплатити позивачу державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за періоди з 01.01.2006р. до 31.12.2007р. включно, з 22.05.2008р. до 31.12.2008р. включно, з 01.01.2009р. до 20.11.2009р. включно, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В частині доводів апелянта про пропущення позивачем річного строку звернення до суду із заявленими вимогами колегія суддів виходить з того, що за правилом ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як слідує з матеріалів справи, докази заявлення представником відповідача клопотання про застосування наслідків, передбачених ст.100 КАС України, та відмову в задоволенні адміністративного позову через пропущення строку звернення до суду, є відсутніми.

Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке підлягає задоволенню, оскільки позивач є інвалідом, згідно медичних довідок потребує лікування (а.с.6-8), що в сукупності колегія суддів визнає поважними причинами пропущення строку звернення до суду із розглядуваним позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме слід поновити строк звернення до суду та визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської обл. щодо незабезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, пенсії у відповідності до вимог ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, та з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», протиправною; зобовязати відповідача провести перерахунок і виплатити позивачу, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, недоплачену частину державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за періоди з 01.01.2006р. до 31.12.2007р. включно, з 22.05.2008р. до 31.12.2008р. включно, з 01.01.2009р. до 20.11.2009р. включно, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, та з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

При цьому слід враховувати проведені відповідачем на користь виплати за вказані періоди.

Також судові витрати, повязані із розглядом справи, слід віднести в порядку ст.94 КАС України за рахунок держави.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської обл. задоволити частково.

Постанову Радехівського районного суду Львівської обл. від 20.11.2009р. скасувати та прийняти нову постанову, якою поновити строк звернення до суду та заявлений позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської обл. щодо незабезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, пенсії у відповідності до вимог ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, та з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», - протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської обл. провести перерахунок і виплатити ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, недоплачену частину державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за періоди з 01.01.2006р. до 31.12.2007р. включно, з 22.05.2008р. до 31.12.2008р. включно, з 01.01.2009р. до 20.11.2009р. включно, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, та з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Понесені судові витрати, повязані із розглядом справи, віднести за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку згідно вимог Закону України № 1691-VI від 18.02.2010р. шляхом подачі касаційної скарги за правилами цивільного судочинства до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Ліщинський А.М. , Нос С.П.

< Текст >