Справа № 12/344
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 р. Справа № 77702/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Олендера І.Я., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Балко О.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Прокурора Рівненського району, Державної податкової інспекції в Рівненському районі Рівненської області на постанову Господарського суду Рівненської області від 24.09.2009 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Агропромислова корпорація Зоря» до Державної податкової інспекції в Рівненському районі Рівненської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Агропромислова корпорація Зоря» в грудні 2004 року звернулась з позовом в суд до Рівненської ОДПІ та просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № /1/6045/23-124 від 02.09.2004 року мотивуючи свої вимоги тим, що майно, яке перебувало в заставі і було примусово відчужено не може бути предметом будь-яких угод і вимоги відповідача про сплату податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 1032857 грн. та штрафних санкцій на суму 1032857 грн. є безпідставними.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.01.2005 року позовні вимоги було задоволено та визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Рівненської ОДПІ від 02.09.2004 року № /1/6045/23-124 з моменту його прийняття.

Рішення суду мотивована тим, що обєктом оподаткування є операції платників податків з поставки товарів (робіт,послуг), а оскільки передача заставного майна відбулась не платником податків, а відділом державної виконавчої служби підстав для оподаткування зазначеної операції у позивача не було і вимоги відповідача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою від 14.02.2005 року Львівського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Рівненської області від 04.01.2005 року залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.05.2005 року постанова Львівського апеляційного господарського суду від 14.02.2005 року та Рішення Господарського суду Рівненської області від 04.01.2005 року у справі № 12/344 було скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили обставин погашення позивачем боргу та помилково дійшли висновку про реалізацію заставленого майна виконавчою службою, що матеріалами справи не було доведено, а судове рішення апеляційного суду Рівненської області від 18.10.2004 року свідчить лише про припинення виконавчого провадження, але на є доказом відчуження або передачі заставленого майна.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 24.09.2009 року було позовні вимоги задоволено та визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Рівненської ОДПІ від 02.09.2004 року № /1/6045/23-124 з моменту його прийняття.

Постанова суду мотивована тим, що оскільки рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 18.10.2004 встановлено, що задоволення вимог кредитора боржником по сплаті боргу за кредитним договором від 26.11.2002 року № КД 2002 мало місце в результаті вчинення дій державного виконавця по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з ЗАТ АПК «Зоря» на користь АБ «Експрес-Банк», і це рішення в процесі розгляду касаційної скарги залишено в силі Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.07.2007 року то в суду не було обставин сумніватись у дійсності обставин встановлених цими судами, а відтак позовні вимоги були задоволені з вищезазначених підстав.

З цією постановою не погодились апелянти: Прокуратура Рівненського району Рівненської області та Державна податкова інспекція у Рівненському районі Рівненської області, які звернулись з апеляційними скаргами та просять постанову Господарського суду Рівненської області від 24.09.2009 року скасувати та винести нову постанову, якою в позові відмовити повністю.

Апеляційні скарги обґрунтовані тим, що в судовому засіданні не встановлено жодних дій державної виконавчої служби по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 2176 та в подальшому на вимогу керуючого Львівської філії АБ «Експрес-Банк» від 06.11.2003 року про повернення виконавчого напису нотаріуса без виконання в цей же день цей напис було повернуто ДВС Рівненського районного управління юстиції без виконання, в звязку з чим судом при винесенні оскаржуваної постанови неправильно застосовано норми Закону України «Про виконавче провадження», чим допущено порушення норм матеріального права при винесенні оскаржуваної постанови.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, а оскаржувана постанова до скасування з наступних міркувань.

Скасовуючи постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.02.2005 року та Рішення Господарського суду Рівненської області від 04.01.2005 року у справі № 12/344 та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції Вищий господарського суду України в своїй постанові від 25.05.2005 року вказав наступне, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили обставин погашення позивачем боргу та помилково дійшли висновку про реалізацію заставленого майна виконавчою службою, що матеріалами справи не було доведено, а судове рішення апеляційного суду Рівненської області від 18.10.2004 року свідчить лише про припинення виконавчого провадження, але на є доказом відчуження або передачі заставленого майна.

На думку колегії суддів Господарський суд Рівненської області приймаючи оскаржувану постанову від 24.09.2009 року повторно прийшов до помилкового висновку, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 18.10.2004 встановлено, що задоволення вимог кредитора боржником по сплаті боргу за кредитним договором від 26.11.2002 року № КД 2002 мало місце в результаті вчинення дій державного виконавця по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з ЗАТ АПК «Зоря» на користь АБ «Експрес-Банк», то відтак вимоги відповідача про стягнення податкового боргу і штрафних санкцій є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для визначення податкового зобовязання та штрафних санкцій стало те, що позивач 29.10.2003 року за договором згідно акту приймання-передачі здійснив реалізацію Акціонерному банку «Експрес-Банк» цілісного майнового комплексу мясокомбінату ЗАТ АПК «Зоря». З договору вбачається, що це майно було реалізовано з метою виконання боржником своїх боргових зобовязань, згідно кредитного договору № КД - 28/2002 від 26.11.2006 року та вказано, що підприємство передає у власність Банку, а Банк приймає майно, що знаходиться у заставі на його користь згідно договору № 34 від 28.11.2002 року.

У звязку з вищенаведеним при проведенні перевірки відповідачем було складено Акт № 23/25319777 від 10.08.2004 року та на підставі цього акту винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.09.2004 року.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 22.05.2003 року відділом ДВС Рівненського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження на підставі заяви АБ «Експрес-Банк» про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 2176, однак в подальшому згідно листа заступника керуючого Львівської філії АБ «Експрес-Банк» від 06.11.2003 року цей виконавчий напис було повернуто без виконання та жодних дій які б проводив державний виконавець в процесі примусового виконання виконавчого напису в матеріалах справи немає і доказів цього сторонами не надано, а навпаки вбачається добровільність дій та договірні відносини в процесі передачі майна.

Згідно підпункту 3.1.1. статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» обєктом оподаткування є операції платників податків з поставки товарів (робіт,послуг) на митній території України, в тому числі операції з оплати вартості послуг за договорами оренди (лізингу) та операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору) для погашення кредиторської заборгованості заставодавця, а також з передачі обєкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Колегія суддів вважає, що судове рішення Апеляційного суду Рівненської області від 18.10.2004 року, яке залишене в силі в процесі розгляду касаційної скарги рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.07.2007 року свідчить лише про припинення виконавчого провадження, але на є доказом відчуження або передачі заставленого майна.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що державний виконавець здійснював операції щодо передачі та реалізації заставного майна, а лише є докази того, що державний виконавець вчиняв виконавчі дії, щодо стягнення виконавчого збору.

При таких обставинах постанову Господарського суду Рівненської області від 24.09.2009 року по справі № 12/344 слід скасувати та винести нову постанову, якою в позові слід відмовити повністю.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.3,4 ч.1 ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Прокурора Рівненського району та Державної податкової інспекції в Рівненському районі Рівненської області задовольнити.

Постанову Господарського суду Рівненської області від 24.09.2009 року у справі № 12/334 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Агропромислова корпорація Зоря» відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: В.М. Каралюс

Судді : І.Я. Олендер

ОСОБА_1