Справа № 14/321-4333
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 р. Справа № 35545/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Онишкевича Т.В.

Суддів Попка Я.С. , Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання Крот О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області на постанову господарського суду Тернопільської області від 08 квітня 2009 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Бучач-цукор до ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю Бучач-цукор ( далі ТОВ Бучач-цукор) звернулося до суду з адміністративним позов, у якому після уточнення своїх позовних вимог просило скасувати податкові повідомлення-рішення ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області (далі ОСОБА_1 МДПІ) №/0 від 28.04.2006 року в частині визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 6666 грн. за основним платежем та 3333 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також №/0 від 28.04.2006 року в частині визначення податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств на суму 40501,08 грн. за основним платежем та 10600,21 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 08 квітня 2009 року у справі № 14/321-4333 позов було задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 МДПІ № /0 від 28.04.2006 року в частині визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 6666 грн. за основним платежем та 3333 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення № /0 від 28.04.2006 року про визначення податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств на суму 40501,08 грн. за основним платежем та 8934 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Окрім того, з Державного бюджету України було стягнено на користь ТОВ Бучач-цукор 59,50 грн. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 МДПІ просить вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ТОВ Бучач-цукор у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Так на виконання умов договору-доручення № 9/01 від 01.09.2005 року позивачем ТОВ Бучач-цукор було надано ТОВ Іліон-5 послуги по прийманню 74315,29 т цукрового буряка від товаровиробників фізичних осіб, вартість яких згідно із розрахунками № 28 від 31.10.2005 року та № 11 від 25.11.2005 року склала 74315,29 грн., у тому числі ПДВ 12385,83 грн. Станом на 01.01.2006 року дебіторська заборгованість ТОВ Іліон-5 становить 74315,00 грн. Фактично позивачем понесено витрати у звязку із виконанням договору № 9/01 від 01.09.2005 року у розмірі 190600,00 грн., що відображені у складі валових витрат у IV кварталі 2005 року. Відтак у порушення п.5.1 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств позивачем завищено валові витрати у IV кварталі 2005 року на 128671,00 грн. внаслідок віднесення до валових витрат таких витрат, які не повязані із здійсненням господарської діяльності.

Окрім того, ТОВ Бучач-цукор уклало договір від 04.04.2005 року № 404/05 про надання послуг по дослідженню ринку цукру із ТОВ Інтеграл (виконавець) та відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та податкових накладних у ІІ та ІІІ кварталі 2005 року отримало такі послуги на загальну суму 40000 грн., з яких ПДВ 6666,67 грн. Однак у актах здачі-приймання робіт (надання послуг) не зазначено назви наданих (отриманих) послуг, одиниці виміру, їх ціни та обсягу. Таким чином у порушення п. 5.1 та пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств позивачем віднесено до складу валових витрат у ІІ та ІІІ кварталі вартість маркетингових послуг у розмірі 3333,32 грн.

При цьому у порушення вимог пп. 7.2.3 п. 7.2 та пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість ТОВ Бучач-цукор у травні та липні 2005 року віднесло до складу податкового кредиту з ПДВ суми податку з вартості маркетингових послуг, наданих ТОВ Інтеграл, у розмірі 6666,67 грн. Однак проведення зустрічної перевірки ТОВ Інтеграл було ускладнене пошкодженням бухгалтерських та податкових документів внаслідок пожежі, вимога податкового органу про відновлення втрачених документів товариством виконана не була, а згідно із довідки органів статистики такий вид діяльності, як надання маркетингових (інформаційно-консультаційних) послуг ТОВ Інтеграл не передбачений.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_1 МДПІ підтримав апеляційну скаргу поясненнями, аналогічними до викладеного у самій скарзі, та просить її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивач ТОВ Бучач-цукор у судове засіданні апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду справи у його відсутності відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги ТОВ Бучач-цукор, суд першої інстанції виходив із того, що постановою господарського суду Тернопільської області від 23.07.2007 року у справі № 14/82-2356, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2008 року, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 МДПІ до ТОВ Бучач-цукор, ТОВ Інтеграл про визнання недійсним господарського зобовязання, яке виникло на підставі договору про надання послуг № 404/05 від 04.04.2005 року. Окрім того, виконання сторонами договірних зобовязань засвідчується як первинними документами (копіями видаткових накладних та платіжних документів про перерахування коштів), так і матеріалами перевірки з цього приводу. Акти від 30.05.2005 року № 00094, від 30.07.2005 року № 000104 містять реквізити сторін, визначення виконаних робіт та їхню вартість, а самі акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб. При цьому на час проведення таких операцій ТОВ Інтеграл» був платником податку на додану вартість. Відтак суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у ході судового розгляду не було встановлено порушення позивачем пп. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1 п.7.4, пп. 7.5.1 п.7.5, пп. 7.7.1 п.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість.

Щодо питання оподаткування господарських операцій позивача із ТОВ Іліон-5 та ТОВ Інтеграл податком на прибуток підприємств, суд першої інстанції вважає помилковим висновок контролюючого органу про те, що фактична вартість послуг по заготівлі цукрового буряка, яка перевищує вартість послуг, обумовлених договором із ТОВ Іліон-5, не підлягає відображенню у складі валових витрат позивача, оскільки не відноситься до його господарської діяльності, бо відповідно до статуту ТОВ Бучач-цукор основними напрямками його діяльності є виробництво та реалізація цукру-піску, надання послуг по переробці буряка, заготівля, зберігання сільськогосподарської продукції, інша діяльність у сфері сільського господарства.

Тому понесені позивачем витрати, як компенсація вартості послуг по заготівлі буряка, видачі товаровиробникам цукру та жому, дослідження ринку цукру та обсягу продукції конкурентів, цінових пропозицій, потенційних контрагентів повязані із його господарською діяльністю, а тому відповідно до пп. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств підлягають включенню до валових витрат.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується самим відповідачем постановою господарського суду Тернопільської області від 23.07.2007 року у справі № 14/82-2356, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2008 року, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 МДПІ до ТОВ Бучач-цукор, ТОВ Інтеграл про визнання недійсним господарського зобовязання, яке виникло на підставі договору про надання послуг № 404/05 від 04.04.2005 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного та наявних у матеріалах справи первинних документів (копій видаткових накладних та платіжних документів про перерахування коштів, актів від 30.05.2005 року № 00094, від 30.07.2005 року № 000104), а також тієї обставини, що на час здійснення спірних операцій із ТОВ Бучач-цукор ТОВ Інтеграл був платником податку на додану вартість, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про відсутності правових підстав для висновку про порушення позивачем пп. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1 п.7.4, пп. 7.5.1 п.7.5, пп. 7.7.1 п.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість.

Відтак слід вважати правомірним скасування господарським судом Тернопільської області податкового повідомлення-рішення ОСОБА_1 МДПІ № /0 від 28.04.2006 року в частині визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 6666 грн. за основним платежем та 3333 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Даючи правову оцінку вирішення судом першої інстанції позовних вимог ТОВ Бучач-цукор щодо скасування податкового повідомлення-рішення ОСОБА_1 МДПІ № /0 від 28.04.2006 року в частині визначення податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств на суму 40501,08 грн. за основним платежем та 10600,21 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, колегія суддів виходить із таких міркувань.

З поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 МДПІ вбачається, що суть її апеляційних вимог щодо взаємовідносин позивача з ТОВ Іліон-5 зводиться до того, що на виконання умов договору-доручення № 9/01 від 01.09.2005 року ТОВ Бучач-цукор було надано ТОВ Іліон-5 послуги по прийманню 74315,29 т цукрового буряка від товаровиробників фізичних осіб на суму 74315,29 грн., у тому числі ПДВ 12385,83 грн. Станом на 01.01.2006 року дебіторська заборгованість ТОВ Іліон-5 становить 74315,00 грн. Фактично позивачем понесено витрати у звязку із виконанням договору № 9/01 від 01.09.2005 року у розмірі 190600,00 грн., що відображені у складі валових витрат у IV кварталі 2005 року. Відтак у порушення п.5.1 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств позивачем завищено валові витрати у IV кварталі 2005 року на 128671,00 грн. внаслідок віднесення до валових витрат таких витрат, які не повязані із здійсненням господарської діяльності.

Разом із тим, на переконання колегії суддів, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що фактична вартість послуг по заготівлі цукрового буряка, яка перевищує вартість послуг, обумовлених договором із ТОВ Іліон-5, підлягає відображенню у складі валових витрат позивача, оскільки відноситься до його господарської діяльності, бо відповідно до статуту ТОВ Бучач-цукор основними напрямками його діяльності є виробництво та реалізація цукру-піску, надання послуг по переробці буряка, заготівля, зберігання сільськогосподарської продукції, інша діяльність у сфері сільського господарства.

Окрім того, відповідно до довідки № 07-137 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності за КВЕД ТОВ Бучач-цукор, серед іншого, є виробництво цукру.

З огляду на викладене, а також з урахуванням наданої судом оцінки господарських операцій ТОВ Бучач-цукор із ТОВ Інтеграл щодо виконання умов договору про надання послуг № 404/05 від 04.04.2005 року колегія суддів вважає правильним твердження суду першої інстанції про те, що понесені позивачем витрати, як компенсація вартості послуг по заготівлі буряка, видачі товаровиробникам цукру та жому, дослідження ринку цукру та обсягу продукції конкурентів, цінових пропозицій, потенційних контрагентів повязані із його господарською діяльністю, а тому відповідно до пп. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств підлягають включенню до валових витрат.

Таким чином колегія суддів приходить до переконання про те, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову господарського суду Тернопільської області від 08 квітня 2009 року у справі № 14/321-4333 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Онишкевич Т.В.

Судді Попко Я.С. , Сапіга В.П.

Ухвала у повному обсязі складена 24 червня 2010 року.