Справа № 2а-6187/09/1770
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р. Справа № 13148/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді

суддів

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 21.09.2009 року звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про визнання неправомірними дій щодо оцінки майна та визнання неправомірною оцінки майна. В основному вимоги мотивовано тим, що дії державного виконавця не узгоджуються з вимогами п.2.2.1. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за №865/4158, ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-111 від 12.07.2004 року та ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2009 року позов задоволено частково. Дії відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції щодо оцінки майна - незавершеного будівництвом 1-поверхового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 234.89 кв.м., що знаходиться в смт. Клевань, вул. Шевченка, 2 за висновком ПП «Експерт-Рівне-Консалт» на рівні 122332 грн., та земельної ділянки, площеню 0,15 га. з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в смт. Клевань, вул. Шевченка,2, за висновком ПП «Експерт-Рівне-Консалт» на рівні 64046 грн., у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №150 від 07.05.2009 року приватного нотаріуса ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 408775,14 грн. з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» визнано протиправними. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суд виходив з того, що оскільки державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції своїми постановами від 17.07.2009 року призначила для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №150 від 07.05.2009 року приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 408775,14 грн. з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» суб'єктів оціночної діяльності - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, саме як експертів, то враховуючи відсутність у відповідача даних про віднесення їх до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян і доказів їх попередження про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, подібні дії відповідача не відповідають букві закону, відтак і використання отриманого в такий спосіб висновку про оцінку майна не може розцінюватися як правомірний захід.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області подав апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в позові відмовити. Покликається на те, що діяльність судових експертів, повязана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу» № 438-ХІІ від 5.02.1994 року, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не поширюється.

В судове засідання сторони по справі не зявились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та за відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 30.07.2007 року між позивачем та ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» було укладено договір іпотеки №014/53-05/63142-і, за умовами якого позивач (іпотекодавець), для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед банком (іпотекодержателем) за кредитним договором №014/53-05/63142 від 30.07.2007 року щодо повернення кредиту в розмірі 50750 доларів США, сплати процентів та можливої неустойки, передав в іпотеку об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: смт.Клевань, вул.Шевченка,2, що належить йому на праві приватної власності на підставі акту про право власності на земельну ділянку від 05.09.2006 року. Відповідно до п.3.1.4.-3.1.5 договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або за кредитним договором, у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

07.05.2009 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис (реєстр. №150), відповідно до якого для задоволення вимог ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» у розмірі 408775,14 грн. було запропоновано звернути стягнення на об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: смт.Клевань, вул. Шевченка,2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції 12.05.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 150 від 07.05.2009 року та надано боржнику термін для добровільного виконання до 19.05.2009 року, після чого 26.05.2009 року складено акт опису й арешту майна, що належить боржнику - ОСОБА_1, за змістом якого описано і накладено арешт на незавершене будівництво - житловий будинок з надвірними будівлями та 04.06.2009 року винесено постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, за змістом якої накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1.

17.07.2009 року державним виконавцем винесено постанови, відповідно до яких для проведення експертної оцінки незавершеного будівництва призначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 експертами у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №150 від 07.05.2009 року приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 408775,14 грн. з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль». Як підставу для залучення вказаних осіб експертами у виконавчому провадженні зазначено свідоцтво про право зайняття експертною діяльністю №6695 видане Фондом Державного майна України 20.12.2008 року ОСОБА_4, та свідоцтво про право зайняття експертною діяльністю №АК00004 видане Фондом Державного майна України 26.05.2005 року ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Пунктом 2.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за №865/4158 передбачено порядок залучення у виконавче провадження експерта або спеціаліста та суб'єкта оціночної діяльності. Згідно з абз.2 п.2.2.1 Інструкції, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають при здійсненні виконавчого провадження й потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста та суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має потрібні знання, кваліфікацію, досвід роботи у відповідній галузі. Експерт має бути віднесеним до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян.

З аналізу викладених правових норм колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у відповідача даних про віднесення їх до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян і доказів їх попередження про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, відтак державний виконавець своїми постановами від 17.07.2009 року призначила для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №150 від 07.05.2009 року приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 408775,14 грн. з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» суб'єктів оціночної діяльності - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, саме як експертів, що в свою чергу не може розцінюватися як правомірні дії.

Щодо частини позовних вимог щодо визнання незаконним висновку про оцінку майна то колегія судді зазначає наступне.

У відповідності до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Акти ненормативного характеру (індивідуальні акти) породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані. Під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Виходячи з наведеного, висновок про оцінку майна, не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обов'язки позивача, відтак слід погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205 п.1 ч.1, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2009 року по справі №2а-6187/09/1770, без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя

судді