Справа № 2а-17823/09/0370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 р. Справа № 55533/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кушнерика М.П., Обрізка І.М.,

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квітні 2009 року звернулися з позовом в суд до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області та просили зобовязати відповідачів ліквідувати у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів ідентифікаційний номер, зберегти раніше встановлену форму обліку платників податків, виключити відомості про ідентифікаційний номер, знищити облікову картку з особистими даними, поставити у паспортах відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування своїх вимог вказують, на те що через свої релігійні переконання не бажають здійснювати будь-які платежі з використанням ідентифікаційного номера. Позивачі звертались до відповідачів з відповідними заявами проте в задоволенні таких було відмовлено мотивуючи тим, що право на здійснення платежів без ідентифікаційного номеру можна реалізувати виключно за процедурою, передбаченою «Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та обов'язкових платежів», затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226.

Крім того представник позивачів уточнив позовні вимоги та просить зобовязати Державну податкову адміністрацію України, Луцьку обєднану державну податкову інспекцію Волинської області ліквідувати у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів ідентифікаційного номеру позивачів, зберегти за позивачами раніше встановлену форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем, по-батькові та за місцем проживання), виключити з інформаційного Фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер та загальні відомості про позивачів, знищити облікову картку з особистими даними позивачів, поставити у паспортах позивачів відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2009 року в справі №2а-17823/09/0370 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2009 року в справі №2а-17823/09/0370 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме норми Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів», Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України. Вказує, що норми наказу № 602/1226 від 19.10.2004 року не передбачають вилучення інформації про особу з державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів чим суперечать Конституції та законам України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр платників податків та інших обов'язкових платежів»передбачено право осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, сплачувати державні платежі за раніше встановленою формою, про що робиться відповідна відмітка в паспорті таких осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр платників податків та інших обов'язкових платежів»до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Платники податків мають право виконати свій конституційний обов'язок щодо сплати податків та інших обов'язкових платежів, обравши альтернативну форму обліку без присвоєння ідентифікаційного номера, шляхом офіційного повідомлення про це відповідні державні органи.

Законом передбачено, що відповідні правові наслідки, зокрема невнесення інформації до Державного реєстру і надання права сплати податків без ідентифікаційного номера, або, у разі наданого ідентифікаційного номера і внесеної до Державного реєстру інформації вилучення ідентифікаційного номера та інформації з Державного реєстру, мають наступити тільки за умови виконання вимог щодо офіційного повідомлення про це відповідних державних органів.

Судом встановлено, що протягом жовтня-грудня 2008 року позивачі звертались із відповідними заявами до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції про скасування ідентифікаційного номеру, збереження раніше встановленої форми обліку платників податків (за прізвищем, іменем, по-батькові та за місцем проживання).

Державна податкова адміністрація України листами від 05.11.2008 року № 9233/м/29-2115, від 23.11.2008 року №10059/м/29-2115, від 09.12.2008 року № 9830/м/29-2115, від 06.02.2009 року №502/м/29-2115 та Луцька обєднана державна податкова інспекція листами від 19.11.2008 року №16600/м/29-033, від 17.12.2008 року № 17453/м/29-031, від 19.02.2009 року № 1942/м/29-032 відмовлено у задоволенні таких заяв та розяснено необхідність подання пакету документів для задоволення заяв позивачів та здійснення процедури внесення до паспорта відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера відповідно до вимог «Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та обов'язкових платежів», затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226.

Вимог вказаного Порядку позивачем не виконано, оскільки такі, на його думку, суперечать Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів»

Відповідно до ст. 2. п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»на Державну податкову адміністрацію України покладено обов'язок щодо прийняття та видання нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування.

У даному випадку цю функцію реалізовано у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та вищевказаним Законом шляхом прийняття і видання спільного наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та обов'язкових платежів», чинного як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи.

Згідно цього Порядку особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, поряд із заявою подає органу державної податкової служби також комплект документів, перелік яких наведений у п. 2.2, а орган державної податкової служби формує особову справу і, у разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами, у термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви надає довідку, форма якої наведена в додатку 3 до Порядку (форма ВЗ), термін дії якої 30 календарних днів ( п. п. 3.2, 3.4).

Орган державної податкової служби відмовляє у наданні такої довідки у випадку розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами.

Тільки за умови отримання зазначеної довідки особа може звертатися до органу внутрішніх справ за місцем реєстрації з проханням про внесення відмітки до паспорта ( п. 4).

Відмітка «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера»вноситься до паспорта громадянина посадовою особою органу внутрішніх справ на підставі вказаної довідки лише у разі дотримання визначених Порядком вимог, відсутності невідповідностей щодо повноти і правильності заповнення довідки та відповідності її пред'явленому паспорту. У разі невідповідностей посадова особа органу внутрішніх справ повертає довідку і паспорт громадянину.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр платників податку та інших обов'язкових платежів»і вищевказаного Порядку, поняття офіційного повідомлення відповідних державних органів, яке є необхідною умовою вилучення ідентифікаційного номеру з Державного реєстру та надання права сплачувати податки та інші обов'язкові платежі за раніше встановленою формою обліку, складається не тільки з подання заяви особою, яка відмовляється від ідентифікаційного номеру, а й із сукупності дій що їх потрібно вчинити як у органах податкової служби, так і в органах внутрішніх справ.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2009 року в справі №2а-17823/09/0370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_5

Повний текст

виготовлено та підписано

12.10.2010 р.