Справа № 2А/1711/995/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2А/1711/995/11
Головуючий у 1-й інстанції: Зейкан І.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "28" квітня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та в обґрунтування вимог зазначала, що відповідач безпідставно здійснив перерахунок пенсії в 2010 році, застосувавши показник заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 пенсію відповідно до ст.ст.40,42 Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування " із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2009 рік у розмірі 1982,63 грн. за період з 6.10.2010 року до 28 квітня 2011 р.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду в м.Кузнецовську Рівненської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 коштів, передбачених ст.ст. 39,51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду в м.Кузнецовську Рівненської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 доплату до пенсії у відповідності до ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі одної мінімальної заробітної плати щомісяця, з 3.02.2011 року до 28 квітня 2011року з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати, визначеного на підставі Законів України Про Державний бюджет України на 2010 рік, " Про Державний бюджет України на 2011 рік" та фактично отриманих коштів.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду в м.Кузнецовську Рівненської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю на підставі ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 6.10.2010 року по 28.04.2011 р. з урахуванням встановленого розміру мінімальної пенсії за віком у вказаний період та фактично отриманих коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат за вказаним законом проводиться за рахунок коштів державного бюджету, в межах наданих розрахунків та виділених коштів з державного бюджету. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р., на підставі якої позивачі був здійснений перерахунок пенсії. Крім того вказує, що суд не врахував ст. 2 КАС України.

Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в 2010 році звернулася до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії за віком по стажу та заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач здійснив перерахунок пенсії за віком з 1 липня січня 2010 року по стажу, та відмовив у перерахунку виходячи із середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік.

Розпорядження про перерахунок та рішення про відмову в перерахунку пенсії позивач не оскаржив.

Колегія суддів зазначає, що правові наслідки для позивача створює розпорядження, та рішення, а не дії, внаслідок чого має місце неправильно визначений предмет спору. Розпорядження та рішення у межах спірних відносин є способом реалізації відповідачем владних управлінських функцій, як субєктом владних повноважень.

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування№1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом б підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування№ 1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності, закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян не можуть застосовуватись до спірних відносин, відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Постанова в цієї частині є незаконною та підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_4 є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду м. Кузнецовська Рівненської області, віднесена до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні радіоактивного забруднення. Позивач отримує виплати згідно зі ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні радіоактивного забруднення - одна мінімальна заробітна плата.

За змістом ст. 51 зазначеного закону передбачено, що особам, віднесеним до 4 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 та № 530 від 28.05.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Постанова в цієї частині є законною та обгрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.197, 201, 205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області в частині зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 пенсію відповідно до ст.ст.40,42 Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування " із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2009 рік у розмірі 1982,63 грн. за період з 6.10.2010 року до 28 квітня 2011 р. скасувати та прийняти в цієї частині нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В решті постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2011 року без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ м-н Будівельників, 2,м. Кузнецовськ,Рівненська область,34400