Справа № 819/1679/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1679/13-a

"09" липня 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Данилевич Н.А. розглянувши у письмовому провадженні у місті Тернополі адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду в Збаразькому районі Тернопільської області до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення недоїмки по єдиному внеску, суд -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області (далі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення недоїмки по єдиному внеску.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач, в порушення вимог п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» не проводив сплати єдиного внеску до Пенсійного фонду України, в наслідок чого виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску за перший квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

До початку судового засідання, від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі його представника.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010 року (далі Закон №2464) Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообовязкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно з абз.2 п.1., п.3., п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які виконують роботи (надають послуги) на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, зазначених в абзаці другому пункту 1 цієї частини, чи у фізичних осіб - підприємців або осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, за цивільно-правовими договорами (крім фізичних осіб - підприємців, якщо виконувані ними роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 1, ч.2 ст. 6 Закону №2464 платника єдиного внеску зобовязано своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України №2464 мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця

Частиною 11 ст.8 Закону України №2464 єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок..

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» №5515-VІ від 06.12.2012 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1147 гривень.

Тобто платник єдиного внеску, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати визначеної ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», повинен сплачувати єдиний внесок до Пенсійного фонду України в першому кварталі 2013 року у місячному розмірі 398,01 грн. (1147 грн. х 34,7%).

Відповідач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області, як платник єдиного внеску.

Як вбачається з обґрунтованого розрахунку суми боргу по приватному підприємцю ОСОБА_1 (а.с.7) та згідно даних картки особового рахунку (а.с.8) відповідач не проводила сплати єдиного внеску за перший квартал 2013 року. Відтак, загальна сума заборгованості заявлена до стягнення в даному позові складає 1194,04 грн. (398,01 х 3).

Як передбачено частиною 12 статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав суду доказів добровільного погашення вказаної заборгованості перед Пенсійним фондом України.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, с. Ст. Вишнівець, Збаразький район, Тернопільська область) недоїмку по єдиному внеску в сумі 1194,03 грн. (одна тисяча сто девяносто чотири гривні 03 копійки) за січень- березень 2013 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи..

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.