Справа № 2-а-3757/10/1970
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа № 2-а-3757/10/1970

"03" грудня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Лавринюк О.М.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за адміністративним позовом відділу держаної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Відділ державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у позивача на виконанні знаходяться виконавчі провадження про стягнення з відповідача заборгованості на підставі рішення суду, які не виконуються відповідачем в добровільному порядку. Відмітив, що вжиті позивачем у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" заходи не призвели до виконання судових рішень.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

При зверненні до суду позивач керується нормами Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до положень ст.104 КАС України, особа має право звернутися до суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно правових відносин.

Пунктом 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом восьмим частини першої статті 3 КАС України визначено, що позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якою подана позовна заява до адміністративного суду.

Частина четверта статті 50 КАС України містить положення, згідно з яким громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Субєкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Згідно положень статті 2 Закону України Про державну виконавчу службу від 24.03.1998 №202/98-ВР правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 №606-ХІУ державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

Таким чином, чинним законодавством органам виконавчої служби та їх посадовим особам не надано право на звернення до суду з позовом про тимчасове обмеження права на виїзд за межі України.

Такий висновок ґрунтується і на положеннях Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України від 21.01.1994 №3857-ХІІ.

Згідно частини 2 статті 6 названого Закону громадянинові України, який мас паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань. За змістом пункту 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 для прикордонного контролю громадяни подають службовій особі контрольно - пропускного пункту Державної прикордонної служби паспорти, а у разі потреби й інші документи, передбачені відповідними міжнародними договорами України. У ході перевірки паспортів службові особи КПП з'ясовують наявність обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а у разі потреби проводять опитування громадян, які прямують через державний кордон, для з'ясування питань, пов'язаних з їх пропуском через державний кордон.

Відповідно до ч. 2 статті 8 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України у разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав передбачених пунктами 1,2 і 6-8 частини першої статті 6 цього Закону, він може оскаржити цю дію у судовому порядку за місцем свого проживання. Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених пунктами 3-5 і 9 частини першої статті 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.

Отже, аналіз положень ст.ст. 6, 8 зазначеного Закону та п. 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України свідчить про те, що в судовому порядку може бути розглянуто лише оскарження рішення відповідних органів та посадових осіб про тимчасове обмеження виїзду за межі України.

І навпаки, вищевказаним Законом не передбачено розгляд питань про обмеження виїзду з України в судовому порядку за позовом посадовців державної виконавчої служби.

Як вбачається із поданих суду матеріалів, відповідачем у заявленому адміністративному позові є фізична особа - боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2.

Оскільки законом не встановлено випадків, у яких суб'єкт владних повноважень, орган державної виконавчої служби, звертається з позовом до фізичної особи про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до адміністративного суду, то за суб'єктним складом сторін та предметом спору дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає, що провадження у справі слід закрити та розяснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.160 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом відділу держаної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги у порядку передбаченому ст.ст.184-187 КАС України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.