Справа № 0670/5513/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 0670/5513/11
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"21" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" жовтня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід" до ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Житомирі про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вендіно-Захід» звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Житомир №№/3 та /3 від 25.12.2009 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ТОВ «Вендіно-Захід» подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року та прийняти нову постанову, позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивач та представник відповідача в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у м.Житомирі проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Вендіно-Захід» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 14.02.2007 року по 31.03.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 14.02.2007 року по 31.03.2009 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п.1.20.1, п.п.1.20.2 п.1.20 ст.1, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, п.59 ст.5, п.п.7.4.1, п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№334/94-ВР від 28.12.1994 року в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 97772,00грн., у тому числі по звітних періодах: 1 квартал 2007 року - 2314,00грн., півріччя 2007 року - 32921,00грн., 9 місяців 2007 року - 72774,00грн., 2007 рік - 97772,00грн.;

- п.4.1, п.4.2, п.п.4.5.1, п.п.4.5.2, п.п.4.5.3 п.4.5 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 40752,00грн., у тому числі по періодах: квітень 2007 року - 2772,00грн., травень 2007 року - 5670,00грн., червень 2007 року - 4891,00грн., липень 2007 року - 6125,00грн., серпень 2007 року - 9865,00грн., вересень 2007 року - 8824,00грн., жовтень 2007 року - 2605,00грн.; завищено п.26 Декларації по податку на додану вартість «Залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду станом на 31.03.2009 року в сумі 14030,00грн.; завищено р.21 Декларації по податку на додану вартість «Від»ємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду», р.22.2 «Зарахування від»ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» за березень 2009 року в сумі 17385,00грн.

За результатами перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №/0 від 06.07.2009 року, яким позивачу визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 149027,00грн. (основний платіж - 97772,00грн., штрафні (фінансові) санкції 51255,00грн.) та №/0 від 06.07.2009 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 61128,00грн. (основний платіж - 40752,00грн., штрафні (фінансові) санкції - 20376,00грн.).

Не погоджуючись з прийнятими податковим повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в порядку адміністративного узгодження до ДПІ у м.Житомирі. За результати розгляду скарги рішенням Першого заступника ДПІ у м.Житомирі №60460/10/23-009 від 28.08.2009 року скарга ТОВ «Вендіно-Захід» була задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Житомирі від 06.07.2009 року №/0 в частині визначеного податку на додану вартість в сумі 3774,00грн. та відповідно зменшено штрафні санкції у розмірі 1887,00грн., а також зменшено на 1302,00грн. визначеного перевіркою завищення по порядку 26 Декларації з податку на додану вартість за березень 2009 року в сумі 14030,00грн., в іншій частині залишено без змін. Податкове повідомлення-рішення №/0 залишено також без змін.

В подальшому позивачем податкові повідомлення-рішення були оскарженні до ДПА у Житомирській області та ДПА України, за результатами розгляду скарги позивача були залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін та прийняті нові з дробом «3».

З матеріалів акту перевірки вбачається, що позивачем в порушення вимог п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.9.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»ТОВ «Вендіно-захід» віднесено до складу валових витрат вартість послуг по ремонту та технічному обслуговуванню кавових апаратів та послуг по дослідженню коньюктури ринку з питань встановлення та обслуговування кавових апаратів на загальну суму 196519,00 грн. наданих СПД- фізичними особами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зазначення у договорах ціни послуг, місця розташування кавових апаратів, які підлягають ремонту та технічному обслуговуванню, в актах виконаних робіт - переліку виконаних робіт по ремонту та технічному обслуговуванню кавових апаратів, фактичне використання матеріалів та запчастин, місце їх встановлення, по дослідженню кон"юктури ринку з питань встановлення та обслуговування кавових апаратів взагалі не надано актів виконаних робіт та звітів по дослідженню кон"юктури ринку з питань встановлення та обслуговування кавових апаратів; в порушення вимог п.п.1.20.1, п.п.1.20.2 п.1.20 ст.1, п.п.7.4.1, п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 вищевказаного Закону встановлено реалізацію товарів субєктам підприємницької діяльності, які не є платниками податку за ставкою 25% до обєкта оподаткування, а сплачують податок за іншими ніж платник податку ставками по цінах, нижче за звичайні ціни на такі товари, що призвело до заниження доходу в розмірі 194570,00грн.; в порушення вимог п.5.9 ст.5 Закону підприємством за 9 місяців 2008 року невірно визначено залишок товарно-матеріальних цінностей по рахунках, що призвело до заниження задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 01.2 Декларації «Приріст балансової вартості запасів» на загальну суму 18951,00грн. Всього по результатам перевірки встановлено заниження позивачем податку на прибуток в сумі 97772,00грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що ТОВ «Вендіно-Захід» укладені договори із субєктами підприємницької діяльності - фізичними особами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про надання останніми послуг по ремонту та технічному обслуговуванню кавових апаратів, які належать ТОВ «Вендіно-Захід» на правах оренди.

У пункті 1.2 вказаних договорів зазначено, що виконавець проводить регламентні роботи по ремонту та обслуговуванню кавових апаратів з використанням матеріалів та запчастин замовника в робочі дні тижня, а за окремим замовленням в святкові та вихідні дні і надає гарантію на виконані роботи строком на три місяці (п.1.3), оплата здійснюється до 10 числа за минулий місяць згідно актів виконаних робіт (п.1.4). Підприємством до складу валових витрат віднесено вартість послуг по ремонту та обслуговуванню кавових апаратів на загальну суму 154680,00 грн.

За перевіряємий період підприємцем ОСОБА_5 згідно актів здачі-прийняття робіт надано послуг на загальну суму 54942,00 грн., підприємцем ОСОБА_6 на загальну суму 59988,00 грн., підприємцем ОСОБА_7 на загальну суму 39750,00 грн. Крім того, підприємцем ОСОБА_7 укладений договір від 01.03.2007 року №КА-3/07 про надання послуг ТОВ «Вендіно-Захід» по дослідженню кон"юктури ринку з питань встановлення та обслуговування кавових апаратів в м.Житомирі та Житомирській області, відповідно до якого по актах здачі-прийняття робіт позивачем включено до валових витрат вартість послуг в сумі 41839,00 грн.

Відповідно до норм цивільного законодавства договір про надання послуг являє собою документально оформлені наміри сторін про надання та оплату послуг, які складають предмет такого договору. Підтвердженням виконання сторонами договірних відносин є первинні документи, що свідчать про наявність результатів у вигляді наданих послуг та передачу права власності на такі послуги від однієї сторони договору про надання послуг до іншої.

У вищезазначених договорах не зазначена ціна послуг по ремонту та технічному обслуговуванню кавових апаратів та дослідженню кон"юктури ринку з питань встановлення та обслуговування кавових апаратів в м.Житомирі та Житомирській області. Також, в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) зазначено, що виконавцями згідно вищезгаданих договорів виконані роботи по встановленню кавових апаратів, в той час як договором передбачено лише ремонт та технічне обслуговування.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» головним критерієм є звязок понесення витрат з виробництва (продажу) продукції (робіт, послуг), а саме: до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 вказаного Закону, не належить до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. При цьому, підтверджуючий документ повинен мати обов"язкові реквізити, встановлені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Однак, в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) не зазначено зміст та обсяги отриманих послуг, відсутній підпис посадової особи від замовника.

Також, при проведенні перевірки встановлено реалізацію товарів субєктам підприємницької діяльності, які не є платниками податку за ставкою 25% до обєкта оподаткування, а сплачують податок за іншими ніж платник податку ставками, по цінах, нижче за звичайні ціни на такі товари на загальну суму 194570,00 грн., в тому числі: СПД ОСОБА_5 ( пов"язана особа - директор ТОВ " Вендіно-Захід") - 76608,00 грн., ОСОБА_6 - 19481,00 грн., ОСОБА_7 - 98481,00 грн.

Одночасно перевіркою за продаж товарів пов"язаній особі та СПД - фізичним особам, які не зареєстровані платниками ПДВ, по цінам нижчим звичайних, нарахований ПДВ СПД ОСОБА_5 - 15321 грн., ОСОБА_6 - 3896 грн., ОСОБА_7 - 19696 грн.

Статтею 189 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни - граничні рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін.

Вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні ціни. ОСОБА_4 регулювання цін встановлюється шляхом встановлення фіксованих державних та комунальних цін, граничних рівнів цін, граничних рівнів торговельних надбавок і постачальницьких винагород, граничних нормативів рентабельності або шляхом запровадження обовязкового декларування зміни цін.

У пункті 1.18 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», що є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовим фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), зазначено, що звичайною ціною є ціна, визначена звичайною за правилами, встановленими Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Звичайною, як зазначено у пп. 1.20.1 п.1.20 ст. 1 Закону, вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Порядок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни передбачений пп. 1.20.2 п. 1.20 ст. 1 Закону, який має бути дотриманий.

Згідно із вказаною нормою для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобовязань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші обєктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між неповязаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, повязані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Відповідно до вимог п.п.1.20.8 п.1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», обовязок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов»язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого п.п.1.20.1 цього пункту.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем для визначеної ціни товару робилось співставлення цін продажу цього товару за договорами з іншими, крім підприємців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і було встановлено, що вказаним особам товар продавався за заниженими цінами, ніж іншим.

Відповідно до вимог п.п.1.20.1 п.1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Порядок визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) регламентований п. 1.20.2 Закону, в межах якого податковий орган зобовязаний діяти при визначенні рівня звичайних цін.

Цією нормою Закону передбачено, що для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобовязань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші обєктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між неповязаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, повязані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Відповідно до пп.7.4.1 п.п.7.4 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» доход, отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) повязаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу.

Згідно пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 вказаного Закону, положення п.п.7.4.1, 7.4.2 поширюється також на операції з особами, які не є платником податку, встановленого статтею 10 цього Закону, або сплачують податок на прибуток за іншими, ніж платник податку, ставками.

Оскільки вищезазначені підприємці - фізичні особи перебувають на спрощеній системі оподаткування, вони не є платниками податку на прибуток, встановленого ст.10 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», на операції з ними з метою оподаткування розповсюджується дія пп.7.4.1, 7.4.3 п.7.4 ст.7 цього Закону.

За вказаних обставин суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про правомірність винесеного податковим органом податкового повідомлення-рішення №/3 від 25.12.2009 року, яким позивачу визначено податкове зобовязання в розмірі 97772,00грн. та штрафні фінансові санкції у розмірі 51255,00грн., оскільки судом встановлено заниження ціни на товари ТОВ «Вендіно-Захід», про що зазначено і в акті перевірки.

Перевіркою повноти визначення податкових зобовязань по ПДВ за період з 14.02.2007 року по 31.03.2009 року встановлено їх заниження на загальну суму 44164,00грн.

В порушення п.4.1, п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року, підприємством занижено податкові зобовязання по податку на додану вартість в сумі 38913,00грн., в результаті поставки товарів повязаній особі та субєктам підприємницької діяльності, які не зареєстровані як платники податку на додану вартість по цінах нижче звичайних цін (ПП ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7В.).

В ході проведення перевірки для визначення звичайної ціни на реалізовані товари на підставі методу співставлення та обґрунтування цін рівню справедливої ринкової ціни використовувалася інформація про укладені підприємством на момент продажу такого товару договори з ідентичними або однорідними товарами у співставлених умовах.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обовязкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обовязкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого звязку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в звязку з компенсацією вартості товарів (послуг).

У разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.

За результатом розгляду первинної скарги позивача встановлено, що по деяких товарах звичайна ціна на товари не перевищувала договірну ціну на такі товари на 20%, а саме: по стаканах «Аврора Бренд» та «Нескафе», відповідно за результатами розгляду податковим органом, правомірно зменшено нараховані податкові зобовязання на 5076,00грн., внаслідок чого зменшився нарахований податок на додану вартість в сумі 3774,00грн.

За вказаних обставин суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про правомірність винесених ДПІ у м.Житомирі податкових повідомлень-рішень №№/3 та /3 від 25.12.2009 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у звязку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196, 200,205,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: ОСОБА_8 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід" вул.Ватутіна, буд.55-Б,Житомир,10029

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Житомирі м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014