Справа № 2а-800/09
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 р. Справа № 86588/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Ліщинського А.М.

Суддів Каралюса В.М. , Шавеля Р.М. Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання Когутич Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про перерахунок пенсії інваліду 2-ї групи Чорнобильської катастрофи,-

В С Т А Н О В И Л А:

19.02.2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 17.06.2008 року відповідно до групи інвалідності як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Посилається на те, що він як інвалід ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримує державну та додаткову пенсію передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи». Вважає, що розміри призначеної і виплачуваної йому пенсії не відповідають розмірам встановленим законом.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2009 року адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період 17 червня 2008 року по 19 лютого 2009 року включно, виходячи з мінімального розміру пенсії на 2008 рік з 01 січня-470 гривень, з 01 квітня-481 гривня, з 01 липня-482 гривні, з 01 жовтня-498 гривень. Допущено негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В решті позову відмовлено.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому дану постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріально та процесуального права, просять скасувати постанову, та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»пенсії призначені відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі-Закон №796-ХІІ) обчислюються із розрахункової величини 19,91 гривень. Постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30.05.1997 року «Про затвердження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи»встановлено, що пенсії по інвалідності учасникам аварії можуть визначатися із заробітку, одержаного в зоні відчуження, в розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В ході судового розгляду представник апелянта ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала. Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд неповно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів на урядовими нормативними актами при перерахунку пенсії позивачці відповідач повинен керуватися положенням статей 50, 54 Закону №796 ХІІ, Законів України «Про Державний бюджет України»на відповідні роки, якими встановлено прожитковий мінімум для осіб. які втратили працездатність.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивач є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням серії А № 114064, виданого 03.07.2008 року та посвідченням серії Є № 096994, виданого 23.06.2008 року.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права па державну пенсію. Розмір пенсій для інвалідів по ІІ групі інвалідності не може бути нижчим від 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами IІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Згідно з положеннями частини 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають постанови Кабінету Міністрів України, оскільки такі істотно звужують обсяг встановлених законом прав, і помилково неврахованно, що застосуванню підлягає ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, однак за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком, подібне не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому відповідачем протиправно відмовлено позивачу у перерахунку пенсій у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, враховуючи що відповідач у справі повинен діяти лише в межах передбачених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку, що останній в особі саме управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому має нести відповідальність за дії (бездіяльність) вчинені в межах належного йому правового поля.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому задовольнити частково.

Скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2009 року по справі №2а-800/09 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54, ч.4 ст 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи»з 17.06.2008 року, як інваліду ІІ групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахування виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та згідно із вимогами Закону України № 1691-VІ від 18.02.2010 року може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку цивільного судочинства протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 01.06.2010 року.

Головуючий суддя Ліщинський А.М.

Судді Каралюс В.М. , Шавель Р.М. Шавель Р.М.