Справа № 804/19359/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2015 рокусправа № 804/19359/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантіс»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі №804/19359/14
за позовом до відповідача про Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" звернулося до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 22.08.2014р. №.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій ТОВ "Атлантіс" лише згідно інформації з баз даних податкового органу та інформації з зовнішніх джерел, при цьому проігнорувавши норми Податкового кодексу та факт наявності у позивача всієї передбаченої законом первинної документації, що підтверджує зобов'язання з ПДВ та податковий кредит. Окрім того, контролюючий орган не має законних підстав на використання висновків акту про неможливість проведення зустрічної звірки, в якості факту, який встановлює відсутність господарської операції між ТОВ "Атлантіс" та його контрагентом, оскільки останній не несе жодної доказової інформації.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем не доведено правомірність включення ним до складу податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 33397, 50 гривень по взаємовідносинах з ТОВ «Топ Трейдинг», оскільки відсутні належні докази транспортування товару та передачі, а, відповідно, і реальності здійснення господарської операції.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантіс», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначив, що товарно-транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту. Факт оприбуткування товарів та їх придбання у ТОВ «Топ Трейдинг» підтверджується видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними та банківськими виписками.

Відповідач по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року та задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, посадовими особами податкового органу в період з 05.08.2014 року по 08.08.2014 року проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ "Атлантіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платником податків ПП Топ Трейдинг за січень 2014 р..

За результатами перевірки складно акт від 11.08.2014р. № 540/22-04/30012937, в якому зазначено, що за результатами перевірки ТОВ "Атлантіс":

- не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ПП Топ Трейдинг за січень 2014 р. їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме: встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій;

- на порушення п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ "Атлантіс" встановлено заниження податку на додану вартість за січень 2014 р. всього на суму 33397,50 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ПП Топ Трейдинг.

Висновками вищезазначеного акту перевірки встановлено порушення позивачем п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 33397,50 грн., у тому числі за січень 2014 року на суму 33397,50 грн.

22.08.2014р. на підставі акта перевірки від 11.08.2014р. № 540/22-04/30012937 відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 50097,00 грн. (основний платіж - 33398,00 грн., штрафні санкції - 16699,00 грн.).

Судом встановлено, що 29.02.2012р. між ТОВ "Атлантіс" (Покупець) та ПП "Топ Трейдинг" (Постачальник) було укладено Договір постачання № 2902/1. Згідно умов цього договору Постачальник зобовязується передати у власність Покупця концентрат виноградного соку. Транспортування товару виконується постачальником самостійно чи залученим транспортом за його рахунок. Розрахунки за товар виконуються по безготівковому розрахунку на поточний рахунок Постачальника.

Згідно пункту 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Стаття 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлює, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Із системного аналізу вищезазначених правових норм, вбачається, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження правомірності формування показників податкової звітності, повязаних із правовідносинами з ТОВ «Топ Трейдинг», на предмет відповідності вимогам ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, колегія суддів звертає увагу на те, що видаткова накладна №5012201 від 22.01.2014 року не містить відомостей щодо місця її складення, що є обовязковим згідно чинного законодавства та враховуючи, що підприємства, зазначені в накладній,розташовані у різних областях. Накладна № 5012201 від 22.01.2014 року також не містить відомостей щодо посади особи, яка отримала товар.

Зазначене є порушенням норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відомості стосовно довіреності, на підставі якої отримувався товар, в накладній відсутні.

Надана товарно-транспортна накладна № 5012201 від 22.01.2014р. на переміщення 27450,00 кг концентрату виноградного соку автомобілем НОМЕР_1, судом не приймається до уваги, оскільки вона складені з порушенням п. 11.5 - 11.7 Правил оформлення документів на перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, а саме: в ній не зазначена адреса пункту навантаження та розвантаження товару не зазначено прізвище особи, яка відвантажила товар та дозволила відпуск товару, не зазначено номер посвідчення водія, місцезнаходження ванжовідправника та вантажоодержувача, час прибуття, вибуття та підпис відповідальної особи, відсутній підпис водія який здав товар, не зазначено на підставі чого товар був отриманий вантажоодержувачем.

Відсутність названих підписів та відомостей щодо дат, посад, прізвищ також свідчить про невідповідність товарно-транспортної накладної нормам ст.9 названого закону.

Таким чином, подану позивачем інформацію на паперових носіях, яка має назву видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, не можна визнати документом первинного бухгалтерського обліку, визначення якого надано ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а відповідно - підставою для формування показників податкової звітності.

Крім того, слід зазначити наступне.

На підтвердження виконання умов Договору № 2902/1 від 29.02.2012р. було надано посвідчення якості від 22.01.2014р. на концентрат виноградного соку, яке видане ПП Елістандарт.

Проте, з акту перевірки позивача вбачається, що основним видом діяльності ПП Елістандарт є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, яка немає ніякого відношення до виробництва концентрату виноградного соку.

Інших сертифікатів якості товару, документів, підтверджуючих транспортування та отримання товару, позивачем до перевірки не надано.

Як свідчать матеріали справи, до суду додатково були надані акт приймання винопродукції, купажні листи, приймально-здавальні накладні, накладна на передавання алкогольних напоїв, оборотно-сальдова відомість, проте зазначені документи, підписані лише представниками позивача, а отже, не підтверджують отримання товару від ТОВ «Топ Трейдинг».

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем під час перевірки та до суду не було надано належних документів на підтвердження показників податкового обліку, повязаного з ТОВ «Топ Трейдинг».

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним прийняте податковим органом у спірних правовідносинах рішення, висновок суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог не спростовується доводами апеляційної скарги, підстави для скасування постанови суду від 17 грудня 2014 року відсутні, з огляду на що дане судове рішення необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі №804/19359/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко