Справа № 2а-4676/09/0770
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2010 р. Справа № 4314/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів: Любашевського В.П., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Ільницькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Підрозділу примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області на окрему ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року у справі за позовом приватних підприємців ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій неправомірними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року приватні підприємці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій неправомірними та скасування рішень адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.07.2009 року №№ 40, 41, 42, 43, 44, 45.

В обгрунтування позову зазначали, що оскаржуваними рішеннями позивачі на підставі ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» були оштрафовані в розмірі до 1 % доходу субєкта господарювання за останній звітний рік кожний та їх дії щодо неподання інформації на вимогу від 03.06.2009 року № 03-26/1032 визнані порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 вказаного Закону. Вважають рішення незаконними, оскільки вони не є субєктами господарювання, які несуть відповідальність згідно Закону України «Про захист економічної конкуренції». Крім цього, вказують на те, що на вимогу відповідача ними була надана відповідь в строки, які були вказані відповідачем, але у зв»язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року № 502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»на період до 31.12.2010 року перевірка господарської діяльності тимчасово припинена, ними не було подано повну інформацію на запит відповідача.

В позовній заяві позивачі також просили вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень та заборони відповідачу вчиняти дії щодо збору інформації від позивачів.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року клопотання позивачів задоволено. Зупинено дію рішень адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №№ 40, 41, 42, 43, 44, 45 від 31 липня 2009 року та заборонено вчиняти будь-які дії щодо збору інформації від позивачів.

Вказану ухвалу було направлено до Підрозділу примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області для негайного виконання.

Постановою від 16.12.2009 року Підрозділ примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області відмовив у відкритті виконавчого провадження, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема не зазначено адреси сторони виконавчого провадження (стягувавчів).

22 грудня 2009 року суддею Закарпатського окружного адміністративного суду було постановлено окрему ухвалу в адресу Головного управління юстиції у Закарпатській області в якій вказано, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії. Зазначене, на думку судді, свідчить про неналежне виконання Підрозділом примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області покладеного на нього державного завдання. З метою недопущення в подальшому порушень Закону, вважав за необхідне довести про вказане до відому Головного управління юстиції у Закарпатській області.

Не погодившись з цією ухвалою, Підрозділ примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що 16 грудня 2009 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»у відповідності до якого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Направлена на виконання ухвала не містила вказівки про місце проживання фізичних осіб стягувачів, а відтак, у державного виконавця були відсутні правові підстави для відкриття провадження. Крім цього, апелянт зазначає, що ухвала про забезпечення адміністративного позову якою зупинено дію рішень субєкта владних повноважень негайно надсилається субєкту владних повноважень, що прийняв в рішення та є обовязковою до виконання. Направлення такої ухвали органу державної виконавчої служби на виконання не передбачено.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року було зупинено дію рішень адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №№ 40, 41, 42, 43, 44, 45 від 31 липня 2009 року та заборонено вчиняти будь-які дії щодо збору інформації від позивачів.

Вказану ухвалу було направлено до Підрозділу примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області для негайного виконання.

Постановою від 16.12.2009 року Підрозділ примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області відмовив у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема не зазначено адреси сторони виконавчого провадження (стягувачів).

У відповідності до ч. 1 ст. 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З огляду на встановлені ст. 166 КАС України умови за наявності яких суд може постановити окрему ухвалу, колегія суддів вважає, що висновок судді про порушення підрозділом примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області при прийнятті постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.12.2009 року вимог Закону України «Про виконавче провадження» є передчасним. В даному випадку ні дії службової особи субєкта владних повноважень, ні правовий акт індивідуальної дії у формі постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження не були предметом окремого судового розгляду.

Суд як орган судової влади наділено певними контрольно-наглядовими функціями в межах іншої влади, що необхідно для її злагодженого і правомірного фукнкціонування. В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що з метою збереження балансу здійснення влади, суду слід обережно та виважено користуватись цим механізмом.

Крім цього, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що окрема ухвала це один з різновидів ухвал суду. Кодексом адміністративного судочиснтва України не передбачено постановлення окремих ухвал суддею одноособово.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 199, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Підрозділу примусового виконання відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області задовольнити.

Окрему ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року у справі № 2а-4676/09 скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: В.П. Любашевський

ОСОБА_7