Справа № 2а-310/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" червня 2011 р. Справа № 2а-310/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "22" лютого 2011 р. у справі № 2а-310/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року позивачка звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачі в порушення статей 37, 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необґрунтовано здійснюють виплату грошової допомоги та доплату до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996р.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 лютого 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради Житомирської області та Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 коштів передбачених ст.ст. 37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради Житомирської області на користь ОСОБА_3 2 872 грн.80 коп. допомоги як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області на користь ОСОБА_3 13719 грн. допомоги як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Пенсійного Фонду України в м. Коростень Житомирської області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду та прийняти нову - про відмову в позові.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду в м. Коростень Житомирської області просить рішення суду скасувати, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому управління Пенсійного фонду не є належним відповідачем по справі. Суд, також не звернув уваги, що кошти стягуються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду м. Коростень Житомирської області, віднесена до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує виплати згідно зі ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

За змістом ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91р. до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 1 ст. 37, ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону, а тому починаючи з травня 2008 року, позивач має право на виплати, які передбачені ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності їх дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Доводи апелянта про те, що Пенсійний фонд не є належним відповідачем по справі, не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необгрунтованими.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121/2001, Пенсійний фонд є центральним органом виконавчої влади.

За змістом п 2.1. Положення основними завданнями Управління є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а тому управління Пенсійного фонду України є належним відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Вказана норма узгоджується зі ст.72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка відносить до джерел формування коштів Пенсійного фонду кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом. Зазначені кошти становлять бюджет Пенсійного фонду (ст.71 цього Закону).

Однак, визнавши протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Коростень Житомирської області щодо неналежного нарахування і виплати грошової допомоги, суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів.

При цьому, суд не врахував, що з огляду на положення статей 21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Отже, поза увагою місцевого суду залишилося те, що адміністративний суд повинен визнати дії суб'єкта владних повноважень незаконними (протиправними) і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до Закону, а не ухвалювати рішення про стягнення визначених сум.

З урахуванням викладеного, постанова суду в названій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової - про відновлення порушеного права позивачки на отримання доплат передбачених вищезазначеним законом в межах, визначених ст.99 КАС України, за період з 12 листопада 2008 року по 12 листопада 2009 року, шляхом зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Коростень Житомирської області провести нарахування та виплату позивачці коштів передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст.195,196, 201, 202,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 лютого 2011 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 з Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області коштів скасувати, та прийняти нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області провести перерахунок і виплату ОСОБА_2 допомогу як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні двох мінімальних заробітних плат, визначених законодавством щомісячно, за період з 12.11.2008 року по 12.11.2009 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області вул.Сосновського 46,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500