Справа № 2а-4370/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 р. Справа № 3232/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів Обрізка І.М., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу скаргою управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

22 квітня 2009 року позивач звернулася з вказаним вище позовом до суду, з якого вбачається, що вона є матірю малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-НМ № 064714, виданим Більшівцівською селищною радою Галицького району Івано-Франківської області 04.06.2007 року. Зокрема, позивач вказує, що Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»відповідач повинен був перерахувати допомогу, оскільки положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»визнані неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007. Проте, в порушення вищевказаної норми, допомога в повному обсязі не виплачена, у звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь різницю не отриманої допомоги по догляду за дитиною з 07.08.2007 року по 01.02.2009 року, зобовязати управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області здійснювати в подальшому виплату вказаної допомоги в розмірі, встановленому Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області виплачувати ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбачену ч.1ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років згідно рішення Конституційного суду України № 6- рп/2007 р. від 09.07.2007 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згадана постанова оскаржена в апеляційному порядку відповідачем. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. Зокрема зазначає, що виплата даної допомоги проводиться згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Порядку призначення та виплати державної грошової допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751 та відповідних статей Закону України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія судді, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідок управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 11.03.2009 року (а.с.6) позивачу нарахована та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з вересня 2007 року по січень 2009 року.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визначається прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі: з 01 січня - 434 гривні; з 01 квітня - 463 гривні; з 01 жовтня 470 гривень. За змістом ст. 14 цього ж Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення такої допомоги по день досягнення дитиною трирічного віку включно.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані неконституційними, втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. Таким чином, враховуючи норми ч. 2 ст. 152 Конституції України, відповідно до якої закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. зворотної дії в часі не має, і на період до 09 липня 2007 року не поширюється.

Колегія суддів вважає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу, починаючи з 07.08.2007 року по 31.12.2007 року відповідачем була нарахована невірно.

Що стосується виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік та 2009 роки то колегія суддів зазначає, що положення щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Закону України «Про державний бюджет України на 2008, 2009 роки та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до Закону України «Про допомогу сімям з дітьми», на предмет конституційності не розглядався, у встановленому порядку неконституційними не визнавався та своєї чинності у 2008-2009 роках не втрачав.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Колегія суддів вважає, що оскільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" не визначено відповідно до якого прожиткового мінімуму визначається розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, слід застосовувати ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року), відповідно до якої розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107-6 (далі Закон № 107-6) затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01 січня-526 грн., з 01 квітня 538 грн., з 01 липня 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункт 8 пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року 50%, з 01 січня 2009 року 75%, з 01 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Саме тому у 2008, 2009 роках допомога нараховувалась та виплачувалась відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та положень Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності»№ 1105-14 від 28.12.2007 року, яким визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у 2008, 2009 роках право позивачки на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також розмір цієї допомоги врегульовувалися насамперед положеннями Закону України «Про допомогу сімям з дітьми», як спеціального закону, що був чинним у цей період. Відповідач по справі належним чином та відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України на відповідні роки»та Закону України «Про допомогу сімям з дітьми»виконав свій обовязок перед позивачем, та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним Законодавством України, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

Зокрема, як вбачається із позову, позивач просить зобовязати відповідача нараховувати та виплачувати дану допомогу в подальшому, проте колегія суддів зазначає, що суд не може на майбутнє визначити протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити про те, що відсутність бюджетного фінансування на виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»не може бути причиною невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне рішення, ухвалене без дотриманням норм матеріального та процесуального права. Рішення ухвалене не на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були наявними у матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 195, 197 ч. 1, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2; 207, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області задовольнити, постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2009 року по справі № 2а-4370/09/0904 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково. Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»за період з 07 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції в порядку цивільного судочинства.

Головуючий суддя І.О.Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_3