Справа № 819/3396/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3396/13-a

21 січня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області (далі відповідач) про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 20.03.2000 року зборами уповноважених селянської спілки позивачу було виділено майновий пай в натурі (частину приміщення кахельного цеху). Рішенням №6200576 від 25 вересня 2013 року реєстраційною службою Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на майновий пай, що розташований: Тернопільська обл., Бережанський р-н, с. Урмань, вул. Зелена, 107. Позивач вважає, що дане рішення є незаконним, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просить визнати неправомірною відмову у державній реєстрації права на обєкт нерухомого майна та зобов'язати реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області зареєструвати за позивачем право власності на 20/100 частки обєкту нерухомого майна (приміщення кахельного цеху), який розташований за адресою: вул. Зелена, 107, с. Урмань, Бережанського району, Тернопільської області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 09.01.2014 року позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно позивач звертався до відповідача з пакетом документів для проведення реєстрації за ним права власності на 20/100 частки обєкту нерухомого майна (приміщення кахельного цеху), який розташований за адресою: вул. Зелена, 107, с. Урмань, Бережанського району, Тернопільської області. Державний реєстратор реєстраційної служби встановив, що обєктом заявленного права у поданих позивачем документах, які підтверджують виникнення права власності, є «майновий пай», що не входить до визначеного Законом вичерпного переліку обєктів нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав. Тому відмова у державній реєстрації права власності у такому випадку є правомірною. Відтак, відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2000 року на зборах уповноважених селянської спілки «Урманське» було вирішено припинити членство ОСОБА_1 в селянській спілці та виділити йому майновий пай в натурі (приміщення кахельного цеху), що становить 3680,00 грн., або 20/100 приміщення кахельного цеху, про що свідчать витяги з протоколу №1 зборів уповноважених селянської спілки «Урманське» Бережанського району Тернопільської області від 20.03.2000 року (а.с.15-16) та акт прийняття-передачі (а.с.9).

27 грудня 2002 року Урманською сільською радою Бережанського району Тернопільської області на імя ОСОБА_1, було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-І №012815 (а.с.7).

16 травня 2013 року Бережанським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на кахельний цех (а.с.10-14). Рішенням №16 від 22 травня 2013 року (а.с.17) Урманська сільська рада вирішила присвоїти юридичну адресу нежитлового будинку (кахельного цеху), яке знаходиться в селі Урмань по вул. Зелена, 107, Бережанського району Тернопільської області.

ОСОБА_1 25 вересня 2013 року звернувся до реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Разом із заявою позивачем було подано копії документів: свідоцтво право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТР-1 №0128156, акт прийняття-передачі від 22.03.2000р., технічний НОМЕР_1 від 16.05.2013 р., витяг з протокол №1 зборів уповноважених селянської спілки «Урманське» Бережанського район від 20.03.2000р., рішення виконкому Урманської сільської ради №16 від 22.05.2013 р., квитанцію про оплату за надання адміністративних послуг.

Рішенням №6200576 від 25.09.2013 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на об»єкт нерухомого майна з тих мотивів, що «майновий пай» не входить до переліку об»єктів нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав.

Згідно п.1. ч.1. ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Як встановлено п.5. ч.1. ст.18 Закону №1952 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм.

Визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та видача свідоцтв регулюється «Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 року №177( далі Порядок №177).

Пунктом 7 Порядку №177 визначено, що Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" встановлено право кожного члена підприємства на пайовий фонд майна, яке залежить від його трудового внеску.

Згідно ст.9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 року N 2114-XII трудовий внесок кожної особи визначається з урахуванням розміру всіх форм оплати праці за період членства у цьому підприємстві.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій формі, за згодою сторін.

Згідно абз.1. п.13. та абз.1. п.14. Порядку №177 майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1, як член колективного сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Урманське» мав право на майновий пай у розмірі 3680 грн. Рішенням зборів уповноважених від 20.03.2000р. припинено його членство і йому разом з іншими пайовиками виділено майно в натурі (кафельний цех), де частка вартості приміщення становить 3680,00 грн. Повна балансова вартість приміщення кафельного цеху становить 18000 грн.

Таким чином, враховуючи вимоги вищенаведених норм Закону, суд вважає, що реєстраційна служба неправомірно відмовила позивачу у державній реєстрації за ним права власності на 20/100 частки об»єкту нерухомого майна (приміщення кафельного цеху) по вул.Зелена, 107 с.Урмань Бережанського району Тернопільської області, який виділено йому в рахунок майнового паю.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1. ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було надано відповідачу всі необхідні документи для проведення реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому, вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області від 25 вересня 2013 року у державній реєстрації за ОСОБА_1 права власності на 20/100 частки обєкту нерухомого майна (приміщення кахельного цеху), який розташований за адресою вул. Зелена, 107, с. Урмань, Бережанського району, Тернопільської області.

Зобовязати реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 20/100частки обєкту нерухомого майна (приміщення кахельного цеху), який розташований за адресою вул. Зелена, 107, с. Урмань, Бережанського району, Тернопільської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 24.01.2014 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.