Справа № 819/1856/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1856/13-a

09 серпня 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Хоростківському О.Я.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до старшого дільничного інспектора Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_7, старшого дільничного інспектора Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 (надалі - позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом до старшого дільничного інспектора Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_7, старшого дільничного інспектора Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_2 (надалі відповідач) про визнання дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що під час візиту до приміщення критого ринку промислових товарів 18 липня 2013 року, яке знаходиться по вул. Живова, 9, м. Тернопіль та належить ОСОБА_4, старшими дільничними інспекторами Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_7 та ОСОБА_2 не було дотримано норм Закону України «Про міліцію», Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України.

Своїми діями, на думку позивачів, відповідачі виявили відсутність високої культури і такту, та вчиняли психологічний вплив на них. У звязку з цим, позивачі просять визнати дії відповідачів протиправними, а саме:

- у зверненні до ОСОБА_4, ОСОБА_5 не називаючи свого прізвища, звання і без предявлення службового посвідчення на вимогу;

- у перебуванні на території критого ринку промислових товарів без дозволу та у супереч волі власника;

- у застосуванні затемнених окулярів у розмові з ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- у вимозі до ОСОБА_5 піти з ними без повідомлення куди саме і з якою метою;

- у здійсненні дванадцяти дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. При цьому відповідач ОСОБА_2 надав суду наступні пояснення.

18 липня 2013 року близько 15 год. він разом з дільничним інспектором Лехманом Михайлом Романовичом зайшли до приміщення критого ринку промислових товарів, яке знаходиться по вул. Живова, 9, м. Тернопіль та належить ОСОБА_4, з метою розшукати ОСОБА_5, оскільки до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області надійшли матеріали щодо вирішення питання про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП «Дрібне хуліганство».

Їх зустріч відбулася на площадці другого поверху приміщення. Підійшовши до подружжя ОСОБА_5, вони представилися, і запропонували ОСОБА_5 пройти в їх службовий кабінет для дачі пояснень за адміністративними матеріалами. Остання відмовилася. Вони ще пару хвилин пробували переконати ОСОБА_5, що такі пояснення вони зобов»язані отримати від неї, однак після категоричної відмови вони з ОСОБА_7 залишили приміщення. Також відповідач пояснив, що при зустрічі вони представилися подружжю ОСОБА_5, однак посвідчення не пред»являли, бо не було такої вимоги зі сторони Мельників.Крім того, відповідач пояснив, що вони обидва давно знайомі з подружжям ОСОБА_5, бо працюють дільничними інспекторами району, де знаходиться критий ринок позивачів. Відповідач ОСОБА_2 наголосив, що під час свого візиту вони діяли згідно чинного законодавства, жодного психологічного чи фізичного тиску на позивачів не вчиняли. Що стосується того, що ОСОБА_7 при розмові був у чорних окулярах, відповідач даний факт не заперечив, пояснивши, що на першу вимогу ОСОБА_5 зняти окуляри, ОСОБА_7 їх зняв. Що стосується телефонних дзвінків 19 липня 2013 року відповідач дійсно підтвердив, що цього числа він тричі намагався зателефонувати до ОСОБА_5, на рахунок матеріалів адміністративної справи, однак остання не брала слухавку.

Представник відповідача ОСОБА_7 дав суду аналогічні пояснення та просив відмовити у задоволенні позову.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, які за клопотанням їх представника, в судовому засіданні були допитані в якості свідків, підтвердили свої доводи викладені в позовній заяві.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона працює продавцем поряд з приміщенням критого ринку, що належить ОСОБА_4. Працівники міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_2 часто відвідували вищезазначене приміщення критого ринку та неодноразово спілкувалися з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у звязку з виконанням своїх службових обовязків, а відтак, позивачам було відомо, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 являються працівниками міліції.

Заслухавши в судовому засіданні учасників процесу, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 18 липня 2013 року старшими дільничними інспекторами Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було здійснено візит до приміщення критого ринку промислових товарів, яке знаходиться по вул. Живова, 9, м. Тернопіль та належить ОСОБА_4, де відбулась розмова з позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови про закриття кримінального провадження від 28.06.2013 року (а.с.24) та супровідного листа вх. №4451 від 05.07.2013 року (а.с.25) до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області було направлено матеріали кримінального провадження №0002398 від 18.06.2013 року для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП «Дрібне хуліганство».

Як було встановлено у судовому засіданні, у звязку з вищезазначеними обставинами і було здійснено візит до приміщення критого ринку дільничними інспекторами Лехманом М.Р. та Вишовським С.М., а саме для вирішення питання щодо відібрання пояснення у ОСОБА_5 з приводу притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП «Дрібне хуліганство».

Згідно п.5. ч.1. ст.10 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ (далі Закон №565-ХІІ) міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких законом покладено на органи внутрішніх справ.

Крім цього. відповідно до п.3. ч.1. ст.11 Закону №565-ХІІ міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право викликати громадян і службових осіб у зв'язку з матеріалами, що знаходяться в їх провадженні.

Під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивачів про те, що їм не було відомо, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 являються працівниками міліції і що відповідачами під час розмови 18 липня 2013 року чинився психологічний вплив на позивачів.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивачів та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 2, 69, 70, 71, 77, 122, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до старшого дільничного інспектора Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_7, старшого дільничного інспектора Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений 09.08.12013 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.