Справа № 2а-1626/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 р. Справа № 8502/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Шавеля Р.М.

Суддів Ліщинського А.М. , Носа С.П.

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської обл. на постанову Шумського районного суду Тернопільської обл. від 30.11.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської обл. про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.10.2009р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати дії відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду /ПФ/ України в Шумському районі Тернопільської обл., які повязані з нарахуванням та виплатою основної (державної) пенсії за період з 01.01.2008р. по 01.09.2009р. у розмірах менших, ніж установлено ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нечинними; визнати дії пенсійного органу, які повязані з нарахуванням та виплатою додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю, в розмірі, меншому, ніж встановлено ст.50, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нечинними; зобовязати Управління ПФ України в Шумському районі Тернопільської обл. здійснити перерахунок призначеної йому державної пенсії з 01.01.2008р. до 01.09.2009р., виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком, з урахуванням вимог ч.4 ст.54 та ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідно до збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом та провести доплату недоплаченої пенсії в розмірі 44287 грн. 60 коп.; зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю, установивши її розмір 50 відсотків пенсії за віком з 01.01.2008р. до 01.09.2009р., з урахуванням вимог ст.50 та ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідно до збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом та провести доплату недоплаченої додаткової пенсії в розмірі 3429 грн. 15 коп.; зобовязати пенсійний орган в подальшому самостійно здійснювати перерахунок державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю, відповідно до збільшення розміру мінімальної пенсії за віком та прожиткового мінімуму, з дня встановлення нового розміру Законом (а.с.2-7).

Постановою Шумського районного суду Тернопільської обл. від 30.11.2009р. заявлений позов задоволено частково; визнано дії відповідача Управління ПФ України в Шумському районі Тернопільської обл. по ненарахуванню та невиплаті позивачу основної (державної) та додаткової пенсій в розмірах, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 22.05.2008р. по 01.09.2009р. неправомірними; зобовязано відповідача провести нарахування та виплату позивачу недоплаченої основної (державної) пенсії, як інваліду ІІІ групи, на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(6 мінімальних пенсій за віком) за період з 22.05.2008р. по 01.09.2009р., із урахуванням проведених виплат; зобовязано відповідача провести нарахування та виплату позивачу недоплаченої додаткової пенсії, як інваліду ІІІ групи, на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(50 відсотків мінімальної пенсії за віком) за період з 22.05.2008р. по 01.09.2009р., із урахуванням проведених виплат; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.31-34).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Управління ПФ України в Шумському районі Тернопільської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявленого позову (а.с.37-39).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовуються при призначенні пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; також фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»здійснюється за рахунок державного бюджету, а не ПФ України.

Окрім цього, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається КМ України; питання обчислення розміру пенсій по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у відповідності до закону, регулюються постановами уряду.

Законодавцем не вносилися зміни до Законів України про Державний бюджет на відповідні роки, через що нарахування і виплата пенсії позивачу правомірно здійснювалися із врахуванням вимог, передбачених постановами КМ України.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що проведення перерахунку пенсії позивача згідно постанов КМ України є безпідставним і звужує обсяг передбачених законом прав позивача; вихідним критерієм для розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також позивачем не пропущено строку звернення до суду із розглядуваним позовом, оскільки він скористався правом досудового порядку вирішення спору.

Між тим, на думку колегії суддів, наведені висновки лише частково відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень (а.с.9-10).

Позивач отримує пенсію відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»по ІІІ групі інвалідності у розмірі фактичних збитків як потерпілий від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

21.08.2009р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку останній надав відповідь № 67 від 27.08.2009р. про відсутність підстав для перерахунку пенсії в розмірах, зазначених у зверненні позивача (а.с.11-13).

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Будучи інвалідом ІІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесеним до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено відповідачем на підставі постанов КМ України № 01 від 03.01.2002р., № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМ України № 523 від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», а також постановами КМ України № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»КМ України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд першої інстанції, враховуючи вимоги Законів України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду про те, що новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму; оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Стаття 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів»встановлювала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня по 01 квітня 471 грн., з 01 квітня по 01 липня 481 грн., з 01 липня по 01 жовтня 482 грн., з 01 жовтня по 31 грудня 2008 року 498 грн.

Також відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня по 31 жовтня 2009 року 498 грн., з 31 жовтня по 16 листопада 2009 року 573 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни та визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам ІІ групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі 1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення ст.67 розділу І, п.п.2-4, 6-8, 10-18, пп.7 п.19, п.п.20-22, 24-34, пп.1-6, 8-12 п.35, п.п.36-100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»та п.3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»; останні втратили свою чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, яке також містить вказівку про преюдиціальне значення цього рішення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Отже, особи, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідами ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинні були отримувати за період з 01.01.2008р. по 21.05.2008р. державну пенсію в розмірі 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22.05.2008р. такі набули право на отримання державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, відповідач зобовязаний був виплатити позивачу державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відповідач зобовязаний враховувати пільги, якими користується позивач згідно вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

Разом з тим, позивачем пропущено річний строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції), останнім під час розгляду справи не наведено поважних причин його пропуску, також обґрунтовані підстави для поновлення вказаного строку не наведені судом першої інстанції у судовому рішенні.

Відповідно до ст.100 КАС України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, наполягання відповідача на застосуванні наслідків пропущення строку звернення до суду, передбачених ст.100 КАС України (а.с.17-18), колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише за періоди з 06.10.2008р. до 31.12.2008р. включно, з 01.01.2009р. до 31.08.2009р. включно.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення щодо конкретних сум.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з пенсійного органу спірних сум на користь позивача, оскільки саме відповідач зобов'язаний здійснювати обрахування та виплату недоплаченої державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, вказані дії до компетенції адміністративного суду не належать, тому суду необхідно було зобов'язати відповідача провести розрахунки, нарахування та виплату вказаних коштів за відповідні періоди.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобовязання відповідача в подальшому виплачувати державну і додаткову пенсію відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки згідно ст.104 КАС України необхідною умовою для звернення особи до суду є обовязкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. Також судовому захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушене в майбутньому.

Наведене не позбавляє права позивача на звернення до суду у випадку порушення його прав з боку відповідача, допущених в майбутньому.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання протиправною відмови Управління ПФ України в Шумському районі Тернопільської обл. щодо перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», протиправною; зобовязання пенсійного органу провести перерахунок та виплатити позивачу суму пенсії у вигляді недоплаченої державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, з одночасним її підвищенням в порядку ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»на 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та із включенням щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття інвалідам війни згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», за періоди з 06.10.2008р. до 31.12.2008р. включно, з 01.01.2009р. до 31.08.2009р. включно, із врахуванням проведених виплат за вказані періоди; в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської обл. задоволити частково.

Постанову Шумського районного суду Тернопільської обл. від 30.11.2009р. скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської обл. щодо перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», - протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської обл. провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму пенсії у вигляді недоплаченої державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, з одночасним її підвищенням в порядку ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»на 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та із включенням щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття інвалідам війни згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», за періоди з 06.10.2008р. до 31.12.2008р. включно, з 01.01.2009р. до 31.08.2009р. включно, із врахуванням проведених виплат за вказані періоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня отримання постанови.

Головуючий суддя Шавель Р.М.

Судді Ліщинський А.М. , Нос С.П. < Текст >