Справа № 819/2249/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2249/13-a

09 жовтня 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі-позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що станом на 16.09.2013 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 2188,20 грн. по платежу - єдиний податок з фізичних осіб (основний платіж), який виник у звязку з несвоєчасною та не в повному обсязі сплатою єдиного податку. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначені кошти в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, заперечень проти позову не надавав. Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що є підставою для розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно п. 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа - підприємець реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 17.05.2011 року, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.5-6), та перебуває на обліку в Тернопільській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, як платник податків.

Як вбачається із свідоцтва платника єдиного податку серії Б №130609 від 10.05.2012 року (а.с.7) відповідач обрала спрощену систему оподаткування з 01 січня 2012 року, відповідно до п.291.3. ст.291 ПК України. Відповідач відноситься до другої групи платників єдиного податку, ставка якого, відповідно до ст.293 ПК України, для відповідача складає 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.67 Конституції України та ст.36 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. У відповідності до п.6.1 ст.6 ПК України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Виконанням податкового обов'язку згідно п.38.1 ст.38 ПК України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (ст.31 ПК України).

Пунктами 291.2. та 291.3. ст.291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою..

Як передбачено п.293.1., ч.2. п.293.2. ст.293. ПК України - ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абз.1 п.295.1. ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки від 16.09.2013 року (а.с.8) та згідно даних облікової картки платника податків (а.с.9-12), станом на 16.09.2013 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 2188,20 грн. по платежу - єдиний податок з фізичних осіб (основний платіж).

Податковим органом вживались заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, зокрема, згідно ст. 59 Податкового кодексу України, відповідачу надсилалась податкова вимога №1911 від 06.07.2013 року (а.с.14). Проте, саном на день подання даного позову до суду зазначена заборгованість відповідачам в добровільному порядку не сплачена.

Частиною 1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. (п.41.2 ст.41 ПК України).

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження..

В судовому засіданні доведено, що відповідачем не сплачено узгодженні суми податкових зобовязань, що призвело до виникнення податкового боргу перед бюджетом на загальну суму 2188,20 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86, 128, 158, 163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Протасевича, 20/16, м. Тернопіль) податковий борг в сумі 2188,20 грн. (дві тисячі сто вісімдесят вісім гривень 20 копійок) по єдиному податку.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.