Справа № 826/15319/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

29 жовтня 2015 року № 826/15319/15

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві

третя особа -1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект"

третя особа-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сол - Проперті"

про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, третя особа-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект", третя особа-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сол - Проперті", в якому просить:

- визнати протиправними дії Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 10.12.2014 р. про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві вчинити дії щодо поновлення реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача всі документально підтверджені судові витрати, здійснені позивачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2015 р. суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 22.10.2015 р. позивача та представник позивача заявлені у позовній заяві позовні вимоги підтримали повністю.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог серед іншого зазначено про те, що згідно довідки Комунального підприємства «Житлосервіс «Оболонь» від 28.04.2015 р. за №1138 позивач була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 з 29.05.2008 р. та виписана 23.04.2015 року у зв`язку із втратою права на житло. Станом на 28.04.2015 р. за вищезгаданою адресою не зареєстрована.

Листом Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 04.07.2015 р. повідомлено, що позивач знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі надання новим власником правовстановлюючих документів на вищезгадану квартиру.

Водночас, як вбачається з матеріалів позовної заяви, зняття позивача з реєстрації місця проживання проведено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, що є підставою для застосування вимог п. 7.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів та скасування зазначеної дії.

Відповідач та третя особа 1 ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання 22.10.2015 р. не прибули та не скерували повноважних представників, хоча останні належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Водночас до суду надіслано лист від 24.09.2015 р. №6/вх.16, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, з тих мотивів, що позивач знята з реєстрації місця проживання за вказаною вище адресою як така, що втратила підстави на право користування житловим приміщенням після відчуження майна та надання новими власниками право установчих документів на згадану квартиру.

Попри це відповідач також просив продовжити розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи 2 ТОВ «Сол - Проперті» проти задоволення позовних вимог заперечив, пославшись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на викладене, суд ухвалив продовжити розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, проти чого також не заперечив представник позивача.

Під час письмового провадження від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яком надано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 р. №К/800/42654/15.

Отже, розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення позивача та представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до наданої відповідачем до суду копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу №34220189) власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , значиться ТОВ «Кей-Колект» (), номер запису про право власності №8873966.

Як вбачається з інформації даного витягу, в якості підстави виникнення права власності зазначено: договір іпотеки №82964, серія та номер №10175, виданий 15.04.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., а також виписку договору про відступлення права вимоги №4701, виданий 26.10.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуковським В.А.

В графі «Підстава внесення запису» витягу міститься вказівка на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розподілу), індексний номер №19619255 від 25.02.2015 р.

Згідно наданої до суду довідки Комунального підприємства «Житлосервіс «Оболонь» від 28.04.2015 р. за №1138 позивач була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 з 29.05.2008 р. на підставі договору купівлі продажу квартири від 15.04.2008 р. та виписана 23.04.2015 р. у зв`язку із втратою права на житло, станом на 28.04.2015 р., як зазначено у довідці, за вищезгаданою адресою ніхто не зареєстрований.

У справі також наявна копія листа відповідача від 04.07.2015 р. №6/вх.969, адресована начальникові відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві, в якому підтверджено зняття 23.04.2015 р. ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за наведеною вище адресою згідно до наказу МВС України від 22.11.2012 р. №1077 (у разі відчуження житла).

Так, як встановлено судом, 23.04.2015 р. ОСОБА_2 , довіреною особою ТОВ «Кей-Колект» (довіреність від 16.04.2015 р.), на ім`я начальника Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві подано заяву про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у зв`язку із втратою права користування житлом.

За результатами розгляду вказаної заяви позивача, як встановлено під час судового розгляду справи, було знято з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_2 .

З огляду на вказані обставини, вважаючи дії відповідача у щодо зняття з реєстрації місця проживання протиправними, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів у судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Нормативно-правовим актом, що регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним актом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свобод пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження є Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року №1382-IV (надалі також Закон №1382).

Відповідно до статті 2 Закону №1382 громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі статтею 3 Закону №1382 місцем проживання особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання або місця перебування особи внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб. Таким органом, згідно до п.п. 20 п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. №405/2011 (далі - Указ) є Державна міграційна служба України, яка здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (п. 7 Указу).

Водночас порядок зняття з реєстрації місця проживання визначено положеннями ст. 7 Закону №1382.

Так, даною нормою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її законного представника;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Разом із заявою особа подає:

- документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються:

- документ, що посвідчує особу законного представника;

- документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Разом з тим, на виконання положень Закону № 1382, Міністерством внутрішніх справ України Наказом від 22.11.2012 року № 1077 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів (надалі Порядок № 1077).

Згідно п. 3.1 цього Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС України або територіального підрозділу ДМС України, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев`ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про зняття з реєстрації місця проживання особисто. За заявою особи зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання (п. 3.2 Порядку №1077).

У разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання (п. 3.3 Порядку №1077).

Отже, виходячи із наведеного, вирішення питання про правомірність зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від питання про право власності або користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012р. у справі № 6-57цс11).

А відтак, даючи оцінку правомірності діям відповідача щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 , дослідженню судом підлягає існування у позивача права власності на житлове приміщення.

Так, зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, Міністерства юстиції України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Марченка О.А. Державної реєстраційної служби України, треті особи: ТОВ Кей-Колект, ТОВ СОЛ-ПРОПЕРТІ, в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії (справа №826/7122/15).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2015 р. у справі №826/7122/15 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Марченка О.А. Державної реєстраційної служби України №19619255 від 25.02.2015 р., внесене державним реєстратором Сипчу К.М., номер запису про право власності №8873966, в іншій частині позову відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.09.2015 р. у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛ-ПРОПЕРТІ та Товариства з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2015 р. у справі №826/7122/15 залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2015 р. у справі №826/7122/15 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 р. №К/800/42654/15 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Сол-проперті" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 р. у справі №826/7122/15.

Між тим, зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2015 р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 р. у справі №826/7122/15.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 254 КАС України постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2015 р. у справі №826/7122/15 набрала законної сили та згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Попри це, у відповідності до положень ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, як вбачається, Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/7122/15 встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В Білоусов В.М. передав у власність ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

15.04.2008 р. між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - Кредитний договір) , відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 160 000 доларів США, а останній зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених вказаним договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі.

Одночасно із забезпеченням виконання зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_4 та АКІБ УкрСиббанк укладено договір іпотеки за №82964, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №10175 згідно якого Іпотекодавець (позивач) передала Іпотекодержателю (банку) в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з іпотечним договором між позивачем та третьою особою було вирішено питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку встановленому Законом України Про іпотеку або на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку встановленому Законом України Про іпотеку.

В подальшому згідно договору факторингу №4 ПАТ УкрСиббанк відступив ТОВ Кей - Колект право вимоги за договором іпотеки укладено на виконання зобов`язань Кредитного договору укладеного між ОСОБА_4 та АКІБ УкрСиббанк.

Згідно витягу №34220189 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2015 р., державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_5 .І внесено запис про прийняте рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно Марченком О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень квартири за адресою: АДРЕСА_1 №196192255 від 25.02.2015 р. Підставою для реєстрації слугував договір іпотеки №82964 від 15.04.2008 р.

Разом з тим, як вбачається з тексту рішення суду першої інстанції у справі №826/7122/15, враховуючи те, що окремого договору про застереження вимог Іпотекодержателя Іпотекодавцем (позивачем) з Іпотекодержателем (третьою особою 1) не укладався (тобто відсутній документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно), у той час коли, застереження про це міститься в іпотечному договорі №82964, суд дійшов до висновку, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 . Державної реєстраційної служби України №19619255 від 25.02.2015, внесене державним реєстратором Сипчу К.М., номер запису про право власності №8873966 є протиправним та підлягає скасуванню.

Між тим, суд зауважує, що наслідком скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно є визнання незаконною самої реєстрації та скасування відповідного запису.

З огляду на наведене, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ст. 7 Закону №1382 та п. 3.1 Порядку №1077 підстав для зняття ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд зауважує, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить скасувати рішення Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 10.12.2014 р. про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим, як встановлено під час судового розгляду дійсною датою оскаржуваного рішення відповідача є 23.04.2015 р., що серед іншого вбачається з відмітки відповідача на заяві про зняття з реєстрації місця проживання, наявної у справі, а позивачем дату 10.12.2014 р. вказано помилково, що враховується судом під час вирішення даної справи по суті.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа..

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Скасувати рішення Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 23.04.2015 р. про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Зобов`язати Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві вчинити дії щодо поновлення реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

5. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 гривні 08 копійок.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному обсязі постанови 30.10.2015