Справа № 2а-5970/09/2270
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 р. Справа № 86642/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Сапіги В.П.

Суддів Онишкевича Т.В. , Попка Я.С.

при секретарі судового засідання Вітер І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до прокурора Волочиського району про визнання бездіяльності незаконною,-

В С Т А Н О В И Л А :

23.06.2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суду з адміністративним позовом до прокурора Волочиського районного району про визнання бездіяльності незаконною. В обґрунтування заявлених вимог позивачі покликаються на те, що 2.11.2006 року прокурором Волочиського району Хмельницької області внесено припис на ім.»я голови Волочиської міської ради щодо вимоги затвердити виконавчим комітетом Волочиської міської ради списки членів кооперативу ЖБК «Добробут». 25.01.2007 року виконавчий комітет Волочиської міської ради відмовив у задоволенні даного припису. Позивачі вважають, що прокурор не виконав вимоги ст.20 Закону України «Про прокуратуру», оскільки не використав надані йому всі права, передбачені даною нормою.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2009 року відмовлено у задоволенні позову, оскільки суд вважав, що прокурор діяв в межах і в спосіб визначений Законом України «Про прокуратуру».

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 оскаржили його в апеляційному порядку та вважають, що рішення не відповідає фактичним обставинам справи і постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому апелянт вказує, що судом не спростовано їх твердження про бездіяльність прокурора, оскільки останнім було виявлено порушення міським головою вимог ст.137 ЖК України і останній вніс припис. Орган місцевого самоврядування залишив без виконання даний припис і прокурор самоусунувся від виконання своїх обов»язків щодо прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів. Тому апелянт просить скасувати постанову суду та постановити нову постанову за якою визнати незаконною бездіяльність прокурора..

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а рішення суду змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 2.11.2006 року прокурором Волочиського району Хмельницької області внесено припис на ім»я голови Волочиської міської ради щодо вимоги затвердити виконавчим комітетом Волочиської міської ради списки членів кооперативу ЖБК «Добробут», оскільки останнім було виявлено порушення міським головою вимог ст.137 ЖК України. 25.01.2007 року виконавчий комітет Волочиської міської ради відмовив у задоволенні даного припису.

Абзацом 4 частини 2 статті 20 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право, зокрема, давати приписи про усунення очевидних порушень закону.

З наведеного необхідно зробити висновок, що прокурором при проведенні перевірки житлового законодавства у Волочиській міській раді виявлено порушення житлового законодавства, що має очевидний характер і порушує конституційні права громадян.

Статею 22 цього Закону передбачено, що письмовий припис про усунення порушень закону вноситься прокурором, його заступником органу чи посадовій особі, які допустили порушення, або вищестоящому у порядку підпорядкованості органу чи посадовій особі, які правомочні усунути порушення. Письмовий припис вноситься у випадках, коли порушення закону має очевидний характер і може завдати істотної шкоди інтересам держави, підприємства, установи, організації, а також громадянам, якщо не буде негайно усунуто. Припис підлягає негайному виконанню, про що повідомляється прокурору.

Аналізуючи рішення виконавчого комітет Волочиської міської ради від 25.05.2007 р. про відмову у задоволенні даного припису необхідно зробити висновок, що прокурор повинен був використати інші права, передбачені ст.20 Закону України «Про прокуратуру», зокрема внести подання або протест, оскільки абзацом 2 частини 2 статті 20 цього Закону встановлено, що при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право, зокрема, вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень.

Статтею 21 цього Закону передбачено, що протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Окрім цього прокурор в порядку абзацу 6 частини 2 статті 20 цього Закону може звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Тому суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що прокурор діяв в межах і в спосіб визначений Законом України «Про прокуратуру» не відповідає дійсним обставинам справи.

Одночасно необхідно звернути увагу на те, що позивачами пропущено строк звернення до суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що про 25.01.2007 року рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради про відмову у задоволенні поданого прокурором припису від 25.01.2007 року їм стало відомо в червні місяці 2007 року при постановленні Волочиським районним судом рішення про відмову позивачам у задоволенні вимоги до виконавчого комітету Волочиської міської ради щодо зобов»язання виконати припис прокурора та визнання нечинним даного рішення. Позивачі звернулись з даним позовом 23.06.2009 року, а тому необхідно зробити висновок, що останні пропустили річний строк звернення до суду з даним позовом, передбачений ч.2 ст.22 КАС України.

Стаття 99 КАС України передбачає, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ст.100 КАС України слідує, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін і якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Твердження представника позивачів про те, що строки звернення до суду позивачами не пропущено з тієї причини, що правопорушення є продовжуваним і до даного часу не усунуте, не може бути судом прийняте до уваги, оскільки оскаржуванна бездіяльність не відноситься до правопорушення.

Представник відповідача наполягав на відмові в позові за наслідками пропуску позивачами строку звернення до суду за захистом своїх прав і з цією вимогою необхідно погодитись.

Суд першої інстанції відмовив в позові, оскільки не встановлено факт порушення їх прав.

При цьому необхідно відзначити, що у разі відсутності підстав для визнання поважною причин пропуску строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку.

З урахуванням наведеного вище, необхідно змінити постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2009 року, виключивши з мотивувальної частини рішення, покликання суду, як на підставу відмови в задоволенні позову на безпідставність позовних вимог та відмовити в задоволенні позовних вимог за пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч.4 ст. 196, п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, ст.. 205, ст.207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково; змінити постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2009 року у справі №2а-5970/09, виключивши з мотивувальної частини постанови суду, покликання як на підставу відмови в задоволенні позову на безпідставність позовних вимог та відмовити в задоволенні позовних вимог за пропуском строку звернення до суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Сапіга В.П.

Судді Онишкевич Т.В. , Попко Я.С.

Повний текст постанови виготовлено 26.04.2010р.