Справа № 638/18181/15-а
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/566/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

з участю відповідача ОСОБА_3

з участю перекладача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про примусове видворення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2015 року співробітниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 31.03.2015 року терміном дії до 30.03.2025 року, який знаходився на території України незаконно. На територію України прибув 10.04.2015 року через пункт пропуску державного кордону «Тополі» з приватних справ (зі слів).

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 203 КУпАП (адміністративні протоколи: МХК 084676 від 17.07.2015 року, штраф не сплачений; МХК 090163 від 08.10.2015 року, штраф не сплачений).

Як встановлено зі слів громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3, він прибув на територію України до своєї дружини громадянки України, але покинути територію України вчасно не зміг за сімейними обставинами.

Згідно частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. Також, відносно відповідача 28.07.2015 року було прийнято рішення щодо примусового повернення його за межі України, але у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 територію України не залишив.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

08.10.2015 року співробітниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 31.03.2015 року терміном дії до 30.03.2025 року, який знаходився на території України незаконно. На територію України прибув 10.04.2015 року через пункт пропуску державного кордону «Тополі» з приватних справ (зі слів).

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 203 КУпАП (адміністративні протоколи: МХК 084676 від 17.07.2015 року, штраф не сплачений; МХК 090163 від 08.10.2015 року, штраф не сплачений).

Як встановлено зі слів громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3, він прибув на територію України до своєї дружини громадянки України, але покинути територію України вчасно не зміг за сімейними обставинами.

Згідно частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. Також, відносно відповідача 28.07.2015 року було прийнято рішення щодо примусового повернення його за межі України, але у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 територію України не залишив.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважають такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких, зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до пункту 14 статті 1 вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки.

Щодо підсудності вказаного позову судом враховано наступне.

Згідно частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Позовна заява про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України територіальним органом чи підрозділом Державної міграційної служби України відповідно до частини першої статті 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України подається до адміністративного суду за місцезнаходженням цього органу або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,

Згідно статті 183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що територіально позивач знаходиться у Дзержинському районі м. Харкова, суд вважає дотриманими правила територіальної підсудності.

Згідно статті 183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом у п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

За таких підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Керуючись ст. ст. 23-25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 18, 162, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про примусове видворення - задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: