Справа № 2а-2313/08/1370
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 р. Справа № 5093/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Богаченка С.І.

Суддів Багрія В.М. , Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання Балич-Шапальчук М. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2009 року про відстрочення виконання судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про стягнення недоплаченої соціальної допомоги «дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А :

01 грудня 2009 року Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова звернулось до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення відповідно до виконавчого листа №2а-2313/08 виданого Львівським окружним адміністративним судом до законодавчого врегулювання прогалини в законодавстві. Покликаючись на відсутність бюджетних коштів для виплати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на рахунках управління Пенсійного фонду України та наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року відмовлено у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення у відповідності до ч.2 ст.263 КАС України.

Не погодившись із ухвалою її оскаржило Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на те, що відповідно до ч.2 ст.73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Поточного рахунку державного бюджету районні управління Пенсійного фонду України не мають.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу якою задовольнити заяву про відстрочку виконання судового засідання.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви вірно врахував те, що у даному випадку немає підстав для відстрочення виконання судового рішення.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ч.4 ст.196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2009 року про відстрочення виконання судового рішення у справі № 2а-2313/08 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя < підпис >ОСОБА_2
Судді< підпис > < підпис > ОСОБА_3 ОСОБА_4

< Текст >