Справа № 2а/1770/2419/2011
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"28" вересня 2011 р. Справа № 2а/1770/2419/2011

номер рядка статистичного звіту 6

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лабунської Ю.В. ,

за участю позивачів та їх

представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" липня 2011 р. у справі № 2а/1770/2419/2011 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про часткове визнання протиправним та скасування наказу ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою задовольнити їх позовні вимоги. Апелянти зазначають, що судом першої інстанції не враховано, що оскаржуваний наказ № 36 від 4.02.2002 р. регіонального управління ФДМУ по Рівненській області не відповідає чинному законодавству, а саме ч.2 ст.2 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду", внаслідок чого гуртожиток не міг бути включений до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу ОП " Рівненський домобудівний комбінат".

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради народних депутатів №207 від 29.05.1991р. було вирішено передати на баланс безкоштовно ОП «Рівненський домобудівний комбінат», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Рівненський домобудівний комбінат», гуртожиток на 899 місць з блоком обслуговування по вул. Мануїльського, 14 (теперішня вул. Студентська) (а.с.121).

Зазначене рішення не оскаржувалося в судовому порядку і є чинним.

28.06.1991р. на підставі рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради народних депутатів №207 від 29.05.1991р. між Рівненським виконавчим комітетом міської ради народних депутатів і ОП «Рівненський домобудівний комбінат» було укладено договір передачі на баланс (у власність) гуртожитку на 899 місць з блоком обслуговування по вул. Мануїльського, 14 в м. Рівне (а.с.119-120).

30.06.1993р. між ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області і Орендним підприємством «Рівненський домобудівний комбінат» було укладено договір №11 купівлі-продажу державного майна, посвідченого нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за №3-4076 (а.с.140-143).

Твердження апелянтів про те, що договір передачі на баланс (у власність) гуртожитку на 899 місць з блоком обслуговування по вул. Мануїльського в м. Рівне, укладений 28.06.1991р. між Виконавчим комітетом Рівненської міської Ради народних депутатів і Орендним підприємством «Рівненський домобудівний комбінат», а також договір купівлі-продажу державного майна №11, укладений 30.06.1993р. між ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області і Орендним підприємством «Рівненський домобудівний комбінат» є недійсними відповідно до ст. 48 ЦК УРСР і ч. 1 ст. 203 ЦК України як такі, що суперечать ст. 35 Закону УРСР «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст. ст. 1, 2, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 4 ЖК УРСР і п. 3 Примірного положення про гуртожитки є безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність договору передачі на баланс (у власність) гуртожитку на 899 місць з блоком обслуговування по вул. Мануїльського в м. Рівне від 28.06.1991р. і договору купівлі-продажу державного майна №11 від 30.06.1993р. законом не встановлена, вказані договори не визнані недійсними судом.

Крім того, 26.07.2006р. Рівненським міським судом була ухвалена постанова по справі №2а-612/06, якою суд залишив без задоволення у звязку з пропущенням строку звернення до суду адміністративний позов заступника прокурора м. Рівне в інтересах 16 мешканців будинку №14 по вул. Студентській в м. Рівне до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат» про визнання недійсним договору передачі на баланс (у власність) гуртожитку на 899 місць з блоком обслуговування по вул. Мануільського в м. Рівне, укладеного 28.06.1991р. між Виконавчим комітетом Рівненської міської Ради народних депутатів і Орендним підприємством «Рівненський домобудівний комбінат» і про визнання недійсним договору купівлі-продажу державного майна, укладеного 30.06.1993р. між ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області і Орендним підприємством «Рівненський домобудівний комбінат». Вказана постанова набрала законної сили (а.с.150-153).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2010р. по справі №2-32/10, залишеним в силу ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21.10.2010 року, було відмовлено мешканцям будинку №14 по вул. Студентській в позові до ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат», ТОВ «СалЧи-мет», Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області і Рівненської міської ради про виключення квартир із складу цілісного майнового комплексу ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат», визнання квартир загальнодержавним житловим фондом, передачу квартир на баланс Рівненської міської ради, надання кімнатам в гуртожитку статусу квартир (а.с.147-149).

На підставі наведеного ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Рівненській області відповідно до вимог чинного законодавства України спочатку передало на баланс ОП «Рівненський домобудівний комбінат» гуртожиток на 899 місць з блоком обслуговування по вул. Мануїльського 14 (теперішня вул. Студентська) в м. Рівне, а 30.06.1993р. на підставі договору купівлі-продажу державного майна №11 від 30.06.1993р. ОП «Рівненський домобудівний комбінат» стало власником спірного майна.

Оскаржуваним Наказом Фонду державного майна України по Рівненській області №36 від 04.02.2002р., прийнятим відповідно до Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 22.07.1998р. №1450 (далі Порядку № 1450) підтверджено право власності ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат» на нерухоме майно, в тому числі і на гуртожиток по вул. Студентській,14 (а.с.28). Так, у додатку до Наказу Переліку нерухомого майна, що передається покупцеві, у п. 53 зазначено гуртожиток по вул. Студентській, 14 (а.с.31-31).

Крім того, відповідно до п.1.2 Порядку № 1450 метою Порядку є впорядкування обліку нерухомого майна, що приватизоване в складі цілісного майнового комплексу шляхом викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом, викупу державного майна, зданого в оренду, переданого державними органами приватизації до статутного фонду відкритого акціонерного товариства, перетвореного з державного підприємства або створеного у процесі приватизації.

Оскільки 30.06.1993р. між ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області і Орендним підприємством «Рівненський домобудівний комбінат» було укладено вищезазначений договір №11 купівлі-продажу державного майна цілісного майнового комплексу, в тому числі згідно з п.1.1 договору гуртожитку по вул. Студентській, 14 , відповідач своїм Наказом лише підтвердив факт передачі державного майна ОП «Рівненський ДБК».

Відповідно до п. 5.1 Порядку № 1450 підставою для включення нерухомого майна до Переліків про передачу майна є, в тому числі, акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу. Акт оцінки від 30.06.1993 року № 91(а.с.32-33) та зазначений договір купівлі-продажу державного майна №11 від 30.06.1993р і стали достатніми підставами для прийняття оскаржуваного наказу та включення нерухомого майна ОП «Рівненський домобудівний комбінат» до Переліку про передачу майна.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що включення гуртожитку до цілісного майнового комплексу не суперечило вимогам ч. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (тут і далі законодавство в редакції на час видання оскаржуваного Наказу), яка передбачала лише право (а не обовязок) державних підприємств, установ та організацій передавати гуртожитки у комунальну власність з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування.

Також згідно ст. 5 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» до обєктів державної власності, що підлягають приватизації, належать: майно підприємств, цехів, виробництв, дільниць інших підрозділів, що виділяються у самостійні підрозділи і є єдиними (цілісними) майновими комплексами. Ст. 2 цього ж Закону, яка зазначала обєкти, що не підлягали приватизації, також не було зазначено державний житловий фонд.

За наведених обставин суд правильно вказав, що у відповідача не було підстав не виключати спірний гуртожиток до Переліку нерухомого майна, що було передано покупцеві.

Судом також встановлено, що в подальшому ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат» як законний власник будинку №14 по вул. Студентській в м. Рівне, керуючись правом, наданим йому ст. ст. 134, 135 ГК України, ст. ст. 319, 320, 328 ЦК України передав будинок №14 по вул. Студентській в м. Рівне до статутного фонду ТОВ «СалЧи-мет» як вклад засновника згідно акту прийому передачі від 14 жовтня 2004 року, внаслідок чого ТзОВ «СалЧи-мет» стало власником вказаного будинку.

Законність набуття права власності ТОВ «СалЧи-мет» на будинок №14 по вул. Студентській в м. Рівне встановлена рішенням господарського суду Рівненської області від 18.11.2004р. по справі №14/349, що відповідно до приписів ст. 72 КАС України звільняє ТОВ «СалЧи-мет» від доказування даного факту в цій справі (а.с.157-158).

Крім того, на даний час більше 20 квартир у сімейному гуртожитку по вул. Студентській, 14, продано ТОВ «СалЧи-мет» фізичним особам, право власності яких на даний час не оспорюється (а.с.158-166).

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги покликання позивачів на Закон України від 4 вересня 2008 року N 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким також внесено зміни до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки зазначені зміни відбулися у вересні 2008 року. Зміни до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна», відповідно до яких дія цього закону не поширюється на гуртожитки, відбулися відповідно до Закону України від 3 березня 2005 року N 2453-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках», тобто після прийняття відповідачем наказу № 36 від 04.02.2002 року.

Враховуючи зазначені обставини суд дійшов правильного висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про часткове визнання протиправними та скасування наказу № 36 від 04.02.2002 року слід відмовити повністю, оскільки відповідач під час прийняття зазначеного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що були передбачені законодавством, яке діяло на час винесення оскаржуваного наказу.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано: рек. з пов.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Рівненській області вул. 16 Липня, 77,м.Рівне,33000

4- позивачу ОСОБА_3, АДРЕСА_1,33000

5-третя особа - ЗАТ "Рівненський домобудівний комбінат", вул.Будівельна, 1, м.Рівне,33006

6- третя особа - ТОВ "СалЧи-мет", вул.Північне шосе,18, м.Запоріжжя, 69006