Справа № 2а-13052/11/2670
Суддя: Баранов Д.О.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 вересня 2011 року № 2а-13052/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Баранов Д.О., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_2

до заступника Міністра Внутрішніх справ України, начальника Головного слідчого управління

про визнання вказівок про поновлення закритої кримінальної справи безпідставними, скасування постанови про закриття кримінальної справи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_3 до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до заступника Міністра Внутрішніх справ України, начальника Головного слідчого управління про:

1) визнання безпідставними вказівок заступника МВС України ОСОБА_4 про відновлення закритої кримінальної справи №05320404 щодо обвинувачення ОСОБА_2А;

2) скасування постанови слідчого про порушення кримінальної справи 18.07.2009р., а порушену кримінальну справу стосовно ОСОБА_2 провадженням зарити на підставі п. 2 ст. 6 КПУ України;

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до п. 1 ч.1. ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Кримінально-процесуальний кодекс України встановлює можливість оскарження до суду в порядку кримінального судочинства постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (ст. 2361), постанови про закриття справи (ст. 2365), постанови про порушення справи (ст. 2367).

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду про оскарження вказівок начальника Головного слідчого управління при розслідуванні кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 та скасування постанови слідчого від 18.07.2009р. про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_5, а також просив закрити кримінальну справу на підставі п. 2 ст. 6 КПУ України.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001р. кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

Згідно ст. 219 КПК України захисник обвинуваченого при ознайомленні з матеріалами справи має право: робити виписки, мати побачення з обвинуваченим віч-на-віч, роз'яснювати обвинуваченому зміст обвинувачення, обмірковувати з обвинуваченим питання про заявлення клопотань, подавати докази, заявляти відводи, оскаржувати дії та рішення слідчого і прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПУ України Клопотання про доповнення досудового слідства, про зміну кваліфікації злочину і закриття справи можуть бути заявлені обвинуваченим і його захисником усно або письмово. Усні клопотання заносяться до протоколу, письмові клопотання додаються до справи.

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 2367 КПК України постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи чи за фактом вчинення злочину може бути оскаржена до місцевого суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, з дотриманням правил підсудності.

Скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо особи може бути подана до суду особою, щодо якої було порушено кримінальну справу, її захисником чи законним представником.

Суд приймає до розгляду скаргу на постанову про порушення кримінальної справи протягом усього часу перебування справи у провадженні органу дізнання, слідчого, прокурора до моменту закінчення досудового слідства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 КПК України терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, коли немає окремих вказівок, мають таке значення: "Суд" - Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Апеляційний суд Автономної Республіки Крим, апеляційні суди областей, міст Києва і Севастополя, районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди, суддя, який одноособово розглядає справу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що КПК України визначено порядок оскарження постанови про відкриття провадження у справі та дій слідчого в ході її розслідування, тому такий спір повинен розглядатись за правилами кримінального судочинства.

Таким чином, вимоги позивача не пов'язані з оскарженням рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, тому зазначений спір не є адміністративним і цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями ст.ст. 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження.

2. У відповідності до ч. 4 ст. 109 КАС України ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Д.О. Баранов