Справа № 2а-3563/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-3563/11
Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк В.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "21" лютого 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 року позивачка звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачі в порушення статті 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необґрунтовано здійснює виплату грошової допомоги та доплату до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996р.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2011 року позов задоволено .

Визнано протиправними ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 коштів передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнуто з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області на користь ОСОБА_4 21192 (двадцять одну тисячу сто дев'яносто дві ) грн. заборгованості по компенсаційних виплатах непрацюючим пенсіонерам , які проживають на територіях радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2011 року .

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м. Коростень Житомирської області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду та прийняти нову - про відмову в позові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Пенсійного фонду в м. Коростень Житомирської області просить рішення суду скасувати, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому управління Пенсійного фонду не є належним відповідачем по справі. Суд, також не звернув уваги, що кошти стягуються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України.

Позивач та представник відповідача в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду м. Коростень Житомирської області, віднесена до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує виплати згідно зі ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

За змістом ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91р. до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону, а тому починаючи з травня 2008 року, позивач має право на виплати, які передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності їх дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Доводи апелянта про те, що Пенсійний фонд не є належним відповідачем по справі, не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121/2001, Пенсійний фонд є центральним органом виконавчої влади.

За змістом п 2.1. Положення основними завданнями ОСОБА_3 є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а тому управління Пенсійного фонду України є належним відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Вказана норма узгоджується зі ст.72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка відносить до джерел формування коштів Пенсійного фонду кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом. Зазначені кошти становлять бюджет Пенсійного фонду (ст.71 цього Закону).

Однак, визнавши протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м. Коростень Житомирської області щодо неналежного нарахування і виплати грошової допомоги, суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача.

При цьому, суд не врахував, що з огляду на положення статей 21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Отже, поза увагою місцевого суду залишилося те, що адміністративний суд повинен визнати дії суб'єкта владних повноважень незаконними (протиправними) і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до Закону, а не ухвалювати рішення про стягнення визначених сум.

Крім того, приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4 за період з 01.01.2010 року по 01.01.2011 року, суд залишив поза увагою положення ч.2 ст.99, ст.100 КАС України.

Так, у відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За положеннями ст.100 КАС - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулася до суду із адміністративним позовом 18 січня 2011 року та просила поновити строк для звернення до суду, стягнути з відповідача невиплачені кошти , передбачені ст. 39 Закону в розмірі 21192 грн. На обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначила, що відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Судом першої інстанції позивачу поновлено строк для звернення до суду.

Такий висновок суду першої інстанції є безпідставним, оскільки позивачем не надано доказів поважності пропуску строків звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Вказані виплати носять систематичний (щомісячний) характер, тому, про їх зміну та розмір позивачу було відомо при отриманні пенсії.

Проте, приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4 за період з 01.01.2010 року по 01.01.2011 року, суд залишив поза увагою положення ч.2 ст.99, ст.100 КАС України. З урахуванням наведеного, у суду не було підстав задовольняти позовні вимоги ОСОБА_4 за період з 01.01.2010 року по 17.07.2010 року. Тому, постанова у цій частині підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду. У решті постанова підлягає залишенню без зміни.

З урахуванням викладеного, постанова суду в названій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової - про відновлення порушеного права позивачки на отримання доплат передбачених вищезазначеним законом в межах, визначених ст.99 КАС України, за період з 18 липня 2010 року по 01 січня 2011 року, шляхом зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м. Коростень Житомирської області провести нарахування та виплату позивачці коштів передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст. 195,197, 202, 203, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області задовольнити задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "21" лютого 2011 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання дій ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2010 року по 17.07.2010 року.

Позовні вимоги в названій частині залишити без розгляду.

Постанову суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 за період з 18.07.2010 року по 01.01.2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Перемоги,49,с.Шатрище,Коростенський район, Житомирська область,11570

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області вул.Грушевського,16,Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501