Справа № 2а-1844/09/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 80503/09

26.05.10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів Олендера І.Я., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Балко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, третя особа Управління Служби Безпеки України у Львівській області про скасування наказів, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби Безпеки України, третьої особи Управління Служби Безпеки України у Львівській області, згідно якого та наступних доповнень просив скасувати накази тимчасово виконуючого обовязки Голови Служби Безпеки України від 22.01.2009 р. за № 50-ос та від 19.02.2009 р. за № 165-ос, від 11.03.2009 р. за № 293-ос та поновлення на посаді старшого оперуповноваженого Управління Служби Безпеки України у Львівській області.

В обґрунтування вимог позовних вимог зазначав, що його неправомірно звільнено з роботи на посаді старшого оперуповноваженого Управління Служби Безпеки України у Львівській області з причини службової невідповідності, та на те, що згідно послужного списку, до звільнення не притягався до дисциплінарної відповідальності, а лише заохочувався керівництвом, був своєчасно атестований, внаслідок чого, з ним було укладено трудовий контракт, і з огляду на наведене керівництво СБУ не мало підстав для його звільнення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, покликаючись на те, що воно прийнято односторонньо, без всебічного зясування всіх обставин справи, які мають суттєве значення для обєктивності і законності в його прийнятті, просить таке скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заявлених позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на підставі висновку атестаційної комісії УСБУ у Львівській області від 30.11.2006 р., затвердженого Начальником управління, він відповідає займаній посаді, що дало підстави з ним продовжити трудовий контракт до 2012 року, де відмічено про його відповідність займаній посаді в органах СБУ. До 22.01.2009 року його не притягали до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідальність, і з огляду на наведене керівництво СБУ не мало підстав для його звільнення. Окрім того, періодом від 26.12.2007 р. по 22.01.2009 р. порушено термін притягнення його до дисциплінарної відповідальності, передбачений ст. 87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Постановою військового місцевого суду Львівської області від 02 грудня 2008 року у кримінальній справі по обвинуваченню військовослужбовців Управління СБУ у Львівській області капітанів ОСОБА_2, ОСОБА_1, встановлено, що ОСОБА_1 24 та 26 грудня 2007 року, будучи військовою службовою особою, перевищив свої службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, чим порушив основи законності в діяльності оперативних підрозділів СБУ, порушив охоронювані законом права і свободи людини та юридичної особи, підірвав авторитет і престиж СБУ, дух та цілі Законів України «Про Службу Безпеки України» та «Про оперативно-розшукову діяльність», послабив віру у справедливість, а також створив негативне ставлення до СБУ у іноземних громадян і громадян України, що суд визнав істотною шкоду та вважає, що в цих його діях, міститься склад злочину, передбачений ст. 424 ч. 1 КК України, а оскільки підсудний вперше вчинив злочин середньої важкості, щиро покаявся, та за скоєне усунутий від виконання службових обовязків, вирішено ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 424 ч. 1 КК України, у звязку із зміною обстановки, а кримінальну справу відносно нього на підставі ст. 7 КПК України провадженням закрити.

Це судове рішення набрало законної сили, і в силу вимог ч. 1 ст. 72 КАС України зазначені у цьому судовому рішенні обставини стосовно скоєння ОСОБА_1 злочину у статусі військової службової особи на посаді старшого оперуповноваженого Управління СБУ у Львівській області не потребують доказування, тобто факт вчинення злочинних дій позивачем є безспірним.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, а порядок її проходження громадянами України, їх права та обов'язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Службу безпеки України» порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством, поширюється і на співробітників - військовослужбовців Служби безпеки України, і їх професійна придатність до такої служби, визначається нормативними актами, які затверджуються Головою Служби безпеки України (ч. 2 ст. 19 цього Закону).

Статтею 10 Закону України «Про Службу безпеки України» передбачається особиста відповідальність Голови Служби безпеки України за належне виконання завдань, покладених на Службу безпеки України. В той же час, згідно пункту 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року «Про внесення змін до Указу Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053» підставою звільнення військовослужбовців які проходять військову службу за контрактом, є у тому числі і службова невідповідність.

На капітана ОСОБА_1 який перебував в розпорядженні начальника УСБУ у Львівській області на посаді старшого оперуповноваженого, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24 березня 1999 року, було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення його з військової служби за службовою невідповідністю стало скоєння ним злочинних дій, і оскільки, в діях ОСОБА_1 містилися подія та склад злочину, в стадії судового розгляду військовий місцевий суд Львівського гарнізону довів розгляд справи до кінця, не постановив виправдувального вироку, як це передбачено пунктами 1 і 2 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України, а лише звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину у зв'язку із зміною обстановки.

А відтак, правову оцінку цим діям позивача надано в рішенні військового місцевого суду Львівського гарнізону від 02 грудня 2008 року у кримінальній справі по обвинуваченню військовослужбовців Управління СБУ у Львівській області капітанів ОСОБА_2, ОСОБА_1, поданні до звільнення з військової служби із зазначеними підставами для звільнення і висновками прямих начальників від 04 лютого 2009 р. за підписом начальника Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_3

Позивач із змістом цього поданням стосовно його звільнення був належним чином ознайомлений, що і засвідчив власноручним підписом цього ж дня, та жодних зауважень не зазначив.

Позивач, також був ознайомлений 25.01.2008р. і з висновками за матеріалами службового розслідування затвердженого 24.01.2008 р. начальником Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_4, і зауважень чи заперечень не зазначав.

Згідно витягу з наказу т.в.о. Голови Служби безпеки України № 50-ос від 22.01.2009 р. капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби за службовою невідповідністю, згідно витягу з наказу т.в.о. Голови Служби безпеки України № 165-ос від 19.02.2009 р., відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 61, та підпунктом «е» пункту 62 (через службову невідповідність) в запас Збройних Сил України, і згідно витягу з наказу Голови Служби безпеки України № 293-ос від 11.03.2009 р. капітана ОСОБА_1 звільнено в запас на вищезазначених підставах.

Таким чином, дії Голови СБ України пов'язані із звільненням ОСОБА_1 з військової служби за службовою невідповідністю відповідали положенням п.п.1, 3, 4, 5, 6, 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в межах прав, наданих йому п.п. 45, 68, Статуту, які, зокрема, зобов'язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного порушення, а право накласти дисциплінарне стягнення підлеглому молодшому офіцеру надано командирам, починаючи з командира, батальйону, полку, бригади, дивізії.

Голова СБ України за своєю посадою у відповідності до ч. 3 п.12 Статуту користується владою як керівник центрального органу виконавчої влади, який має у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, а відтак, користується щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою Міністра оборони України, і його заступники та командувачі відповідних військових формувань, які за посадою не є керівниками центральних органів виконавчої влади, - дисциплінарною владою головнокомандувача виду Збройних Сил України. Отже, притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і накладення на нього стягнення було вчинене Головою Служби безпеки України в межах наданих останньому прав і повноважень.

Таким чином, порушень чинного законодавства України посадовими особами Служби Безпеки України стосовно притягненні до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не допущено, а отже підстави щодо визнання дій посадових осіб Служби безпеки України неправомірними, та скасування оскаржуваних позивачем наказів про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді його звільнення з військовій службі та оновлення його на посаді відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2009 року у справі № 2а-1844/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 31.05.2010 р.