Справа № 819/3128/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3128/13-a

10 січня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Хоростківського О.Я.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом прокурора Бережанського району Тернопільської області до Бережанської міської ради Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення, суд

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Бережанського району Тернопільської області (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Бережанської міської ради Тернопільської області (далі відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення Бережанської міської ради №766 від 22 листопада 2013 року «Про заяву депутатів Бережанської міської ради».

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 22 листопада 2013 року двадцять першою сесією шостого скликання Бережанської міської ради Тернопільської області було прийнято рішення №766 «Про заяву депутатів Бережанської міської ради», яким вирішено прийняти заяву депутатів Бережанської міської ради шостого скликання «Про недопущення зриву підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом». На думку позивача, рішення Бережанської міської ради №766 від 22 листопада 2013 року є незаконним, таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, порушує конституційні засади місцевого самоврядування та прийняте з перевищенням повноважень міської ради. У звязку з цим, позивач просить визнати рішення №766 від 22 листопада 2013 року незаконним та скасувати його.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечив, та пояснив, що дії Бережанської міської ради при прийнятті рішення №766 від 22 листопада 2013 року не суперечили Конституції України, законам України та іншим нормативно-правовим актам. Бережанська міська рада діяла в інтересах громади міста Бережани, сіл Лісники та Рай, в межах правового поля, без обмежень прав та свобод громадян. Відтак, представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 листопада 2013 року двадцять першою сесією шостого скликання Бережанської міської ради Тернопільської області було прийнято рішення №766 «Про заяву депутатів Бережанської міської ради» (а.с.9), яким вирішено прийняти заяву депутатів Бережанської міської ради шостого скликання «Про недопущення зриву підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом» (а.с.10).

В прийнятій заяві депутатів Бережанської міської ради «Про недопущення зриву підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом» (а.с.10) зазначено: «ОСОБА_3, депутати Бережанської міської ради, висловлюючи волю жителів м. Бережани, сіл Лісники та Рай, звертаємось до керівників держави у найкоротші терміни здійснити кроки, які б підтвердили прагнення України дотримуватись положень про асоціацію із Європейським союзом, включаючи повагу до принципів демократії, прав людини, фундаментальних свобод верховенства права. Ми вимагаємо від Президента України та Голови Верховної Ради України:

- п.1. Зважено підійти до ситуації та врахувати волю переважної більшості українців.

- п.2. Не потурати примхам східних сусідів та невідкладно прийняти закони, які дозволять на Третьому саміті Східного партнерства у Вільнюсі 28-29 листопада 2013 року підписати угоду про асоціацію.

- п.3. У звязку із незаконним рішенням Кабінету Міністрів «Про призупинення підготовчих заходів для підписання Україною Угоди про асоціацію з Європейським союзом» відправити Премєр-міністра України ОСОБА_3 у відставку, у звязку з порушенням Закону України «Про основні засади внутрішньої і зовнішньої політики України».

10 грудня 2013 року прокуратурою Бережанського району Тернопільської області винесено постанову про проведення перевірки в порядку прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів у Бережанській міській раді з питань додержання вимог Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування», та інших нормативно-правових актів про прийнятті рішення сесії Бережанської міської ради №766 від 22 листопада 2013 року «Про заяву депутатів Бережанської міської ради».

За наслідками виявлених під час перевірки порушень закону, без внесення подання, прокурор Бережанського району звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Бережанської міської ради №766 від 22 листопада 2013 року «Про заяву депутатів Бережанської міської ради».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII, предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема, відповідність актів, що видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам.

Пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII передбачено, що прокурор, без внесення подання, може звернутися до суду щодо визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Таким чином, звертаючись до суду із позовною заявою, прокурор діяв як посадова особа органу державної влади та набував статусу позивача.

Відповідно до ч.1. ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 року - місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Як встановлено ч.1. ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України) .

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

З аналізу вказаних вище конституційних положень слідує, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Предметом відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення.

Відповідно до ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Отже, компетенція місцевих рад є правовою формою виразу їх функцій, вона водночас служить і правовим засобом їх реалізації. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» розрізняє загальну і виключну компетенцію місцевих рад. Здійснюючи загальну компетенцію, місцеві ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією та законами України до їх відання. До виключної компетенції належать питання, які перебувають у віданні рад і підлягають розгляду тільки на їх пленарних засіданнях. Це, як правило, найважливіші питання місцевого значення, розгляд і вирішення яких не може бути делеговано іншим органам.

Частиною 2 статті 19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, Конституційний Суд України рішенням від 26 березня 2002 року за №6-рп/2002 визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України. Такої ж правової позиції дотримувався Конституційний Суд України і при прийнятті рішення від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009.

З врахуванням вищенаведених доводів, суд приходить до переконання, що Бережанська міська рада приймаючи рішення №766 від 22 листопада 2013 р. «Про заяву депутатів Бережанської міської ради» вирішила питання не місцевого значення та вийшла за межі наданих Законом повноважень.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, враховуючи наведені вище правові норми та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання про необхідність вийти за межі позовних вимог, шляхом визнання оскарженого рішення органу місцевого самоврядування протиправним та скасування його.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів..

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять першої сесії шостого скликання Бережанської міської ради Тернопільської області від 22 листопада 2013 року №766 «Про заяву депутатів Бережанської міської ради».

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 13.01.2014 року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.