Справа № 823/5073/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року справа № 823/5073/15
м. Черкаси
15 год. 05 хв.
Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - Шарая Л.О.

представника відповідача Лисенко Н.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Придніпровського районного відділу в м. Черкасах про оскарження рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Придніпровського районного відділу в м. Черкасах (далі-відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправною відмову управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Придніпровського районного відділу в м. Черкасах за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно заяви про реєстрацію місця проживання від 28.05.2015; зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 21.10.1995 за адресою: АДРЕСА_1 ) згідно заяви від 28.05.2015.

Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що звернувшись 28.05.2015 до Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та надавши до заяви паспорт гр. України, копію ордеру на житлове приміщення, свідоцтво про право власності, два талона, військовий квиток, квитанцію про сплату державного мита, отримав відмову у зв`язку з відсутністю витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З даною відмовою позивач не згідний у зв`язку з тим, що останнім було подано повний комплект документів для реєстрації у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», проте в порушення даного Закону відповідач неправомірно вимагає інші документи.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала повністю, з підстав, викладених в запереченні.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.05.2015 громадянин України, ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

До даної заяви позивачем було додано: копію свідоцтва про право власності, копію довідки ОСББ, копію посвідчення інваліда війни, копію ордеру на житлове приміщення, заяву про реєстрацію місця проживання, талон зняття з реєстрації місця проживання. Належні копії документів містяться в матеріалах справи.

Після розгляду заяви позивача, Придніпровський РВ в м. Черкаси УДМС в Черкаській області листом від 05.06.2015 за вих. № 1879 повідомив, що ОСОБА_1 до заяви не було подано документу про підтвердження права на проживання та зазначено щодо можливості реєстрації після надання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Не погоджуючись з прийнятим рішення позивач звернувся до суду.

Відповідно до Конституції України, яка регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (далі Закон № 1382-IV).

Згідно з ст. 3 Закону № 1382-IV, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1382-IV, для реєстрації особа або її законний представник подає:

- письмову заяву;

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

- талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

- документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;
- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 N 1077 затверджений порядок розроблений відповідно до Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" та який визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Пунктом 2.2 якого закріплено, аналогічні вимоги щодо подачі документів для реєстрації місця проживання.

Виходячи з вищевикладеного, спеціальним Законом закріплено чіткий перелік документів для реєстрації місця проживання, а тому дослідивши подані до ДМС документи, суд не може погодитися з доводами позивача, що останній надав повний пакет документів для проведення реєстраційної дії, з огляду на таке.

Згідно з ст. 182 Цивільного кодексу України (що діяла взагалом і в 2004 році на момент видачі свідоцтва), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 6 тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 (чинного на час видачі свідоцтва про право власності), встановлено, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності зокрема місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Свідоцтво про право власності містить таку інформацію: назву об`єкта нерухомого майна; місце видачі свідоцтва; дату видачі свідоцтва; назву органу, який видав свідоцтво; адресу (місцезнаходження) нерухомого майна; відомості про власника (власників); форму власності; вид і розмір часток спільної власності; дату прийняття рішення; прізвище, ім`я, по батькові керівника органу, який прийняв рішення; підпис керівника. Свідоцтво скріплюється печаткою органу, який видав зазначене свідоцтво.

Окрім того, п. 3,7-3,8 Положення N 7/5 передбачено, унесення запису до Реєстру прав здійснюється після прийняття рішення про реєстрацію прав власності. Після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав на правовстановлювальних документах робиться відмітка (штамп) про реєстрацію відповідних прав (додаток 7), видається витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який є невід`ємною частиною правовстановлювального документа.
Пунктом 1.5 Положення N 7/5, обов`язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Отже, підсумовуючи викладене суд зазначає, що позивачем до органу реєстрації місця проживання було подано всі необхідні документи окрім документа, що підтверджує право на проживання в житлі. Наголошуючи, що свідоцтво про право власності видане Придніпровським райвиконкомом є лише правовстановлюючим документом щодо права власності та на підставі якого може бути заявлені права.

Судом встановлено, що і не заперечується сторонами, що в останньому відсутній штамп про внесення запису до державного реєстру прав, а також відсутній витяг у позивача про державну реєстрацію права власності. Таким чином, в позивача наявний правовстановлюючий документ, проте останній не здійснив належним чином реєстрацію останнього.

Окрім того, ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинний з 2004 року та на момент виникнення спору) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. (ч. 1,3,4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Таким чином, відповідач правомірно зажадав від позивача витяг з державного реєстру прав власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо є обґрунтованими, мотивованими та правомірними, а саме рішення таким, що видане у межах повноважень відповідача та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлений 28.10.2015