Справа № 2а-340/09
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 р. Справа № 9155/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі ІваноФранківської області на постанову Косівського районного суду ІваноФранківської області від 21 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі ІваноФранківської області про зобов'язання провести нарахування недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА

02 квітня 2009 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання відповідача здійснювати щомісячну виплату підвищень до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та стягнення з відповідача невиплаченої заборгованості за 2006-2008 роки в сумі 4602,30 грн.

Постановою Косівського районного суду ІваноФранківської області від 21 серпня 2009 року позовні вимоги задоволено частково: визнано бездіяльність відповідача по ненарахуванню до пенсії позивачеві щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправною та зобовязано відповідача провести перерахування та виплату позивачеві щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в період 09.07-31.12.2007 року та 22.05-31.12.2008 року з подальшою її виплатою. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач, у скарзі покликаючись на неправильне застосування статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», просить постанову скасувати, відмовивши в позові.

15 листопада 2010 року (вх. № 28252) на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання апелянта про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі ІваноФранківської області у звязку із смертю позивача, подаючи як доказ довідку про смерть, видану Відділом реєстрації актів цивільного стану Вербовецького управління юстиції ІваноФранківської області, в якому зазначено що ОСОБА_2 померла 01 вересня 2009 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддюдоповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови Косіївського районного суду ІваноФранківської області від 21 серпня 2009 року та закриття провадження по справі, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої, у свою чергу, обчислюється за правилами, встановленими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки у законодавстві відсутні інші правила визначення такої пенсії.

Судом правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог за 2006 рік, оскільки положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» на поточний рік було зупинено дію статті 6 Закону № 2195.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону № 2195, з урахуванням статті 111 цього Закону, з 09.07.2007 року дію статті 6 Закону № 2195 відновлено. Таким чином, судом першої інстанції правильно задоволено позовні вимоги за 2008 рік з 09 липня по 31 грудня.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення підпункту 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до статті 6 Закону № 2195, а тому з 22.05.2008 року дію статті 6 Закону № 2195 відновлено. Таким чином, судом першої інстанції правильно задоволено позовні вимоги за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня.

Оскільки з 01.01.2009 року відсутні обмеження щодо здійснення виплат згідно зі статтею 6 Закону № 2195, - позовні вимоги за період 01.01-31.01.2009 року підлягають задоволенню у частині нарахування та виплати підвищення до пенсії.

Водночас відмова у задоволенні позову за періоди до 09.07.2007 року та до 22.05.2008 року у межах цих років є обґрунтованою, так як відповідач керувався чинними на той час положеннями Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а тому його дії є правомірними.

Судом невірно зобовязано відповідача здійснювати подальшу виплату перерахованої пенсії, оскільки така не стосується спірних відносин, а носить перспективний, на думку позивача - ймовірний протиправний характер поведінки відповідача у відносинах із позивачем, у яких право останнього не є порушеним, а тому таке право відповідно до частини 1 статті 2 КАС України судовому захисту не підлягає.

Позовна вимога про зобовязання відповідача стягнути конкретні суми спірних виплат задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а тому захист такого порушеного права полягає у зобовязанні відповідача вчинити кореспондуючі цьому праву дії.

Суд першої інстанції дійшов помилково висновку про те, що спірна виплата є щомісячною соціальною допомогою, а не підвищенням пенсії, як про це зазначено у статті 6 Закону № 2195.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України підставами закриття провадження у справі є смерть або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оскільки право на пенсію нерозривно повязане з особою померлого, то в даному випадку правонаступництво не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження по справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З врахуванням наведеного апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 203 КАС України.

Керуючись ст. 157 ч. 1 п. 5, ст.ст. 195, 197 ч. 1 п. 2, ст.ст. 198, 203 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі ІваноФранківської області задовольнити частково.

Постанову Косівського районного суду ІваноФранківської області від 21 серпня 2009 року у справі № 2-а-340/09 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в

Косівському районі ІваноФранківської області про зобов'язання провести нарахування недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_3