Справа № 2а-261/10/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 р. Справа № 5055/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Любашевського В.П., Ніколіна В.В.

при секретарі судового засідання Ільницькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2010 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Премєр-Міністра України про застосування до відповідача ст. 56 Констиуції України та стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Премєр Міністра України про застосування до відповідача ст. 56 Конституції України та стягнення шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його права.

Ухвалою судді від 12 січня 2010 року відмовлено у відкритті провадження в цій справі.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, оскільки не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Крім цього, в ній зазначено, що у спірних правовідносинах відповідач не здійснює владних управлінських функцій, а тому немає ознак субєкта владних повноважень у розумінні ст. 3 КАС України. Також вказано, що вимог про вирішення публічно-правового спору позивач не ставить, а відтак, вимоги про відшкодування шкоди слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки суддя, при її постановленні не керувався ст. 106 КАС України.

Особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суддя виходив з того, що ця справа не має ознак справи адміністративної юрисдикції, а тому відмовив у відкритті провадження.

Однак з висновком судді про наявність правових підстав для цього колегія суддів не погоджується, вважає, що має місце порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Премєр Міністра України про застосування до відповідача ст. 56 Конституції України та стягнення шкоди. В обґрунтування позову зазначав, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його права (а.с. 10).

Статтею 106 КАС України встановлюються вимоги до позовної заяви у відповідності до яких, у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім»я (найменування) позивач, поштова адреса, а також номер засобів звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім»я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобів звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 5) у разі необхідності клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків, тощо.

В оскаржуваній ухвалі суддя зазначає, що здійснення завдань судочинства вимагає від позивача наведення у позовній заяві суті порушення та конкретних фактів (обставин), які призвели до нього. Таких обставин у позовній заяві позивач не зазначив, а тому позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч.1 ст. 106 КАС України.

У звязку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з»ясування та уточнення тих обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги слід проводити в процесі підготовки справи до судового розгляду та в процесі попереднього судового засідання з метою забезпечення всебічного та обєктивного вирішення справи протягом розумного строку.

У разі ж невідповідності позовної заяви вимогам, які передбачені у ст. 106 КАС України, таку позовну заяву слід залишати без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, які на думку судді перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Стосовно висновку судді про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки така справа немає ознак справи адміністративної юрисдикції, то колегія суддів вважає, його необґрунтованим та передчасним.

Юрисдикція адміністративних судів визначена ст. 17 КАС України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; 4) спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Премєр Міністра України про застосування до відповідача ст. 56 Конституції України та стягнення шкоди.

У відповідності до п. 7 ст.3 КАС України субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 16.05.2008 року № 279-VI «Про Кабінет Міністрів України»визначено, що Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Згідно ч.1 ст. 6 цього ж Закону, до складу Кабінету Міністрів України входять Прем'єр-міністр України, Перший віце-прем'єр-міністр України, віце-прем'єр-міністри та міністри України.

Таким чином, за своїм субєктних складом ця справа має ознаки справи адміністративної юрисдикції.

Стосовно посилань судді на відсутність сформульованих вимог про вирішення публічно-правового спору та викладу обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, то слід зазначити, що у відповідності до ч. 4 ст. 111 КАС України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд: 1) уточнює позовні вимоги та заперечення відповідача проти адміністративного позову; 2) зясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; 3) визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються сторонами, а які належить доказувати; 4) зясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення, та встановлює строки для їх надання; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки справи до судового розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи висновки судді Львівського окружного адміністративного про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі, має місце порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання.

У звязку з наведеним, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ст. 199, п.п. 3, 4 ст. 202, ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2010 року про відмову у відкритті провадження у справі № 2а-261/10 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: В.П. Любашевський

ОСОБА_2