Справа № 826/22569/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

28 жовтня 2015 року № 826/22569/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до третя особаДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України Держава Україна
провизнання протиправною бездіяльності та зобов'язання невідкладно вжити необхідні заходи
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа - Держава Україна про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання невідкладно вжити необхідні заходи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2015 позовну заяву залишено без руху.

23.10.2015 через канцелярію суду від позивача надійшли документи на усуненні недоліків позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено особливий строк для оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, визначений статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 у справі № 826/236/14.

Як вбачається з позовної заяви, позивач не погоджується з позицією відповідачів щодо виконання в примусовому порядку рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява № 25476/02, при цьому серед документів, на які посилається позивач, як на підтвердження та обгрунтування позовних вимог датований найбільш пізньою датою є акт державного виконавця про підтвердження та встановлення факту не виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява № 25476/02 та порушення прав та законних інтересів стягувача ОСОБА_1 від 07.07.2015.

Водночас позивач просить у позовній заяві вважати не пропущеним строк для звернення до суду з даним позовом таки як, порушення її прав та інтересів і бездіяльність відповідачів є триваючою та такою, що не зупинена численними судовими рішеннями.

Посилання позивача на обставини, які на її думку зумовлюють відсутність факту пропущення строку на звернення до суду, суд вважає необгрунтованими, з огляду на те, що останній документ з якого позивач могла дізнатись про факт порушення її прав, свобод та інтересів, а саме, акт державного виконавця про підтвердження та встановлення факту не виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява № 25476/02 та порушення прав та законних інтересів стягувача ОСОБА_1 датований 07.07.2015 та пізніше датовані документи, які б підтверджували обставини, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги в матеріалах справи відсутні та позивач про факт наявності відповідних документів не зазначає.

Датою підписання позовної заяви ОСОБА_1 зазначено 31.08.2015.

Таким чином, позивачем було порушено десятиденнйи строк звернення до суду встановлений частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Будь-яких доказів та/або обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного у матеріалах справи не міститься.

З огляду на викладене, оскільки позивач звернувся з пропущенням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду та враховуючи те, що суд на підставі поданої ним позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду

Відповідно до частини сьомої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про залишення позовної заяви без розгляду невідкладно надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа - Держава Україна про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання невідкладно вжити необхідні заходи.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Огурцов