Справа № 814/1894/15
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1894/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області про скасування постанов -,

В С Т А Н О В И В:

Миколаївський зональний відділ військової служби звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області про накладення штрафу за невиконання рішення суду від 05.06.2015 року та постанови про стягнення виконавчого збору від 05.06.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем незаконно та передчасно винесено постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду та стягнення виконавчого збору, оскільки ним не перевірено добровільне виконання рішення боржником, яке було виконано ще 02.03.2015 року (до відкриття виконавчого провадження), хоча строк для виконання встановлений до 03.06.2015 року. Крім того, державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження листом, який фактично отримано позивачем 04.06.2015 року, тобто після закінчення строку на самостійне виконання.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року позов задоволено. Суд скасував постанову відповідача про накладення штрафу (ВП№47686280) та постанову про стягнення виконавчого збору (ВП№47686280)

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

У звязку з неявкою сторін до судового засідання та з урахуванням положення п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі зясовано, що 28.05.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №814/4726/13а від 13.04.2015 року виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про зобовязання Миколаївської зональної служби правопорядку внести зміни до особової справи ОСОБА_4 в частині підстав її звільнення з військової служби з пп. е п.85 Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України на пп. а п.85 вказаного Положення. В постанові про відкриття виконавчого провадження вказано строк самостійного виконання до 03.06.2015 року.

05.06.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанови про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 2040 гривень та постанову про накладення штрафу за невиконання виконавчого листа у розмірі 680 гривень.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови винесені передчасно, що в контексті вказаних вище обставин свідчить про їх незаконність.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов'язок прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 5 ст.12 зазначеного Закону передбачено, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно ч.1 ст.28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана позивачем лише 04.06.2015 року, про що свідчить реєстраційний вхідний індекс, дата резолюції щодо виконання документу, виконана безпосередньо на документі та журнал реєстрації вхідних документів.

08.06.2015 року позивачем на адресу ДВС було направлено письмове повідомлення про повне виконання рішення суду ще 02.03.2015 року з наданням копій документів, а саме наказ начальника Миколаївського зонального відділу правопорядку від 02.03.2015 року №46 скасовано п.1 наказу від 01.07.2008 р. №128 щодо звільнення ОСОБА_4 з військової служби за пп. є п.85 Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України, та змінено підставу звільнення на пп. а п.85 Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оспорювані постанови винесені державним виконавцем без врахування тієї обставини, що боржник не мав реальної можливості надати повідомлення про виконання рішення суду до 03.06.2015 року, оскільки був ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження лише 04.06.2015 року, а також державним виконавцем не перевірено своєчасність та виконання виконавчого листа позивачем, яким рішення суду фактично виконано ще до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи їм надано правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області про скасування постанов залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя - доповідач: /підпис/ОСОБА_1
Судді: /підпис/ОСОБА_2
/підпис/ОСОБА_3