Справа № 2а-1008/09/0970
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 53461/09/9104

11.11.10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Шавеля Р. М., Ліщинського А. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу прокуратури Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Івано-Франківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 березня 2006 року, Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до прокуратури Івано-Франківської області про визнання незаконними дій начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3, зобовязання начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 здійснити перевірку заяви від 24 лютого 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 «Про порушення кримінальної справи відносно слідчого СВУ МВС України в Івано-Франківській області Любчика С. Р.» відповідно до вимог ст. 97 КПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що 24 лютого 2006 року ними подано заяву в порядку ст. 97 КПК України «Про порушення кримінальної справи відносно слідчого СВУ МВС України в Івано-Франківській області Любчика С. Р.». Всуперечи вимогам ст. 97 КПК України начальником відділу прокуратури Івано-Франківської області, старшим радником юстиції ОСОБА_3, відмовлено в проведенні перевірки заяви листом № 04/2-309-01 від 14 березня 2006 року. Відсутність процесуального документу прийнятого за наслідками розгляду заяви відповідно до ст. 97 КПК України, зокрема постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, позбавляє можливості здійснити дії передбачені ст. 236-1 КПК України, тобто оскаржити зазначену постанову в судовому порядку, оскільки предмет оскарження відсутній.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2006 року, постановленою за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2006 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

03 грудня 2008 року, Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2006 року, якою касаційну скаргу задоволено, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2006 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2009 року справу передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2009 року провадження в справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 закрито.

18 травня 2009 року, ОСОБА_1 подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої такими є: визнання неправомірними дій прокуратури Івано-Франківської області по розгляду заяви ОСОБА_1 «Про порушення кримінальної справи відносно слідчого СВУ МВС України в Івано-Франківській області Любчика С. Р. за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 397 Кримінального кодексу України»; зобовязання прокуратури Івано-Франківської області здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 «Про порушення кримінальної справи відносно слідчого СВУ МВС України в Івано-Франківській області Любчика С. Р. за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 397 Кримінального кодексу України» у відповідності до ст. 97 КПК України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року позов задоволено повністю. Визнано неправомірними дії прокуратури Івано-Франківської області при розгляді заяви ОСОБА_1 від 24 лютого 2006 року про порушення кримінальної справи відносно слідчого СВУ МВС України в Івано-Франківській області Любчика С. Р. за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 397 Кримінального кодексу України. Зобовязано прокуратуру Івано-Франківської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 лютого 2006 року про порушення кримінальної справи відносно слідчого СВУ МВС України в Івано-Франківській області Любчика С. Р. за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 397 Кримінального кодексу України в порядку ст. 97 КПК України.

Зазначену постанову мотивовано тим, що згідно ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним законодавством, а тому і не поширюються на спірні правовідносини. Дії відповідача з порушенням вимог ст. 97 КПК України позбавили позивача передбаченої ст. 99-1 КПК України можливості оскарження відповідного процесуального рішення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем прокуратурою Івано-Франківської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що згідно ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб. Отримавши таку заяву прокуратура зясовує наступні обставини: чи є отримана заява підставою для порушення кримінальної справи; чи вбачаються в діянні, про яке повідомлено, конкретний вид злочину; чи є підстави для відмови в порушенні кримінальної справи; чи є потреба у перевірочних діях, спрямованих на зясування тих чи інших обставин і необхідних для прийняття обґрунтованого рішення по суті; чи підлягає заява передачі за належністю до іншого правоохоронного органу; до чиєї юрисдикції віднесено вирішення заяви по суті. На підставі зясованих обставин прокурор приймає рішення про наявність підстав для проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України та прийняття відповідних рішень.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

На думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 року, кримінальне судочинство це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Скарги на акти та дії службових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури, в частині провадження у кримінальній справі, розглядаються судом в порядку визначеному нормами КПК України, тобто судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб прокуратури має свої особливості.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про визнання неправомірними дій прокуратури Івано-Франківської області та зобов'язання прокуратури Івано-Франківської області вчинити дії в порядку статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України, тобто діяльності, яка регламентована нормами Кримінально-процесуального кодексу України, що в свою чергу виключає можливість розгляду даного позову в порядку адміністративного судочинства.

Отже, на переконання колегії суддів, цей спір не є публічно-правовим та підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року в справі № 2а-1008/09/0970 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Івано-Франківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення дій скасувати, а провадження в справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. М. Шавель

ОСОБА_4