Справа № 2а-1299/08/0770
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 90131/09

18.10.10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,
суддів: Олендера І.Я., Улицького В.З.,
при секретарі судового засідання Балко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
В жовтні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в перерахуванні розміру пенсійного забезпечення за минулі роки, із зобов`язанням на вчинення дій щодо надання відповідачу необхідних документів для здійснення перерахунку і виплати пенсії за минулі роки; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок і донарахування пенсії за минулий час з урахуванням надбавок та премій:
- з 01.09.99 р. до 31.12.02 р. 40% надбавки посадового окладу введеної Указом Президента України № 847/99 від 14.07.99 р.;
- з 01.01.03 р. до 31.12.04 р. 100% надбавки, введеної Указом Президента України від 23.02.02 р. № 173;
- з 01.03.01 р. до 31.12.04 р. 33,3% премії, передбаченої п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.00 р. № 829 і наказом Міністра оборони України від 05.03.01 р. № 75;
- з 01.01.05 р. 90% надбавки за безперервну військову службу, введеної Указом Президента України від 05.05.03 р. № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони за безперервну службу.
Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2009 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 до головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , який в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки відмова позивачу у задоволенні позову не відповідає нормам чинного законодавства, в зв`язку з чим просить таку скасувати і ухвалити нову постанову про задоволення позову.
Як на доводи в своїй апеляційній скарзі, зазначає, що всі норми чинного законодавства,які зазначені позивачем в прохальній частині позову діяли і не втратили чинність стосовно 40% надбавки до посадового окладу з 1 вересня 1999 року до 31 грудня 2002 року, 100% надбавки з 1 січня 2003 року до 31 грудня 2004 року, 33,3 % премії з 1 березня 2001 року до 31 грудня 2004 року і інше, але судом при оголошенні оскаржуваної постанови у задоволенні позову неправомірно відмовив, що суперечить також законодавству «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», на що посилався позивач у даній справ, який безперервно проходив службу в Збройних Силах України понад 25 років.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторони не заперечують, що наказом головнокомандуючого військами повітряної оборони від 24 червня 1989 року № 0612 капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби за віком. Наказом командира військової частини військової частини НОМЕР_1 від 16 серпня 1989 року № 169 з 16 серпня 1989 р. ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини, а з 17 серпня 1989 року призначено пенсію у розмірі 170,50 руб. В подальшому проводився перерахунок пенсії і позивач отримав пенсію у більших розмірах, в тому числі у 2005 році проводились перерахунки з врахуванням надбавок за умови служби та премії.
Всі надбавки, які були предметом розгляду суду першої інстанції, введені в дію вже після виходу на пенсію позивача, а саме 40 % надбавки посадового окладу, введеної Указом Президента України №847/99 від 14 липня 1999 року, 100 % надбавки грошового забезпечення, введеної Указом Президента України №173 від 23 лютого 2002 року «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», 90 % надбавки за безперервну службу, введеної Указом Президента України №389/2003 від 05 травня 2003 року.
Оскільки премія розміром 33,3%, що передбачена п.3 постанови КМ України №829 від 22 травня 2000 року, п. 34 наказу Міністра оборони України №75 від 05 березня 2001 року «Про преміювання військовослужбовців», зареєстрованого Міністерством юстиції України за №251/5442 від 20.03.2001 року, не відноситься до додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій військовослужбовцям і також не враховується при нарахуванні пенсії чи проведенні перерахунку її розміру.
З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно проаналізовано ст. 43 названого вище Закону, позаяк пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення. При цьому для обчислення пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).
Судом першої інстанції дотримано вимоги ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», оскільки в редакції що діяла до 01.01.2005 року, не було передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій та вказаний закон не має зворотної сили. Аналогічна позиція викладена також у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 15 квітня 2005 року «Про окремі питання застосування судами законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».
З викладеного випливає, що ОСОБА_1 пенсія призначена у відповідності до вимог чинного законодавства, а з 01 січня 2005 року останньому було здійснено відповідний перерахунок пенсій згідно Закону України «Про внесення змін до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно і правильно встановив обставини справи, обґрунтовано і підставно відмовив в задоволенні позову та прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2009 року у справі № 2а-1299/08/0770 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 22.10.2010 р.