Справа № 826/15313/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 жовтня 2015 року № 826/15313/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області (надалі - відділення виконавчої дирекції Фонду, позивач) до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності по ненаправленню за належністю постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.03.2015р.; зобов'язання здійснити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії по виконанню постанови відділення виконавчої дирекції Фонду про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 15.03.2013 року №061/13.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що державний виконавець встановивши, що боржник працює на території іншого район, закінчив виконавче провадження, проте постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за належністю до іншого відділу виконавчої служби не направив.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи з його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення, у яких проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, зазначив суду, що у зв'язку з відсутністю у ВДВС Печерського РУЮ у .м Києві знаків поштового відправлення, виконавчий документ згідно реєстру рекомендаційних відправлень надіслано до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ тільки 06.07.2015р.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

До ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві на виконання надійшла постанова відділу фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 15.03.2013р. по справі № 061/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу у розмірі 272 грн.

Державним виконавцем, керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 13.11.2014р. відкрито виконавче провадження №45418840 з примусового виконання зазначеної постанови.

В процесі вчинення виконавчих дій, державному виконавцю стало відомо, що боржник отримує дохід у ТОВ Фірма «В.І.К» за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 28/2-А, кім. 43 та у ТОВ «СТЕПОДАР» за адресою: м. Боярка, вул. Білогородська, 51, корп.. 3 кім. 15 (згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 17.02.2014р.).

Згідно акту державного виконавця ТОВ Фірма «В.І.К» за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 28/2-А, кім. 43 не розшукано.

Враховуючи отриману інформацію, державним виконавцем , керуючись п.10 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 27.04.2015р. про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, вказану постанову направлено на виконання до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за місцем роботи боржника, а саме ТОВ «СТЕПОДАР».

Як зазначає відповідач, у зв'язку з відсутністю у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві знаків поштового відправлення, виконавчий документ згідно реєстру рекомендаційних відправлень надіслано до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ 06.07.2015р.

Згідно даних з сайту Укрпошти, вказане поштове відправлення отримано представником ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за дорученням 09.07.2015р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з частиною п'ятою статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Проаналізувавши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що державним виконавцем 24.04.2015р. (п'ятниця) у день складання акту стало відомо, що місце роботи боржника знаходиться на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та 27.04.2015р. (понеділок) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи виконавчий документ - постанову відділу фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 15.03.2013р. по справі № 061/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу у розмірі 272 грн. надіслано до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ 06.07.2015р., тобто через більш як 2 місяці.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні протиправні дії відповідача щодо невчасного направлення виконавчого документа на адресу ВДВС Києво-Святошинського РУЮ. В той же час, позовні вимоги про визнання протиправними вказаних дій позивачем не заявлялись.

Поряд з тим, протиправна бездіяльність з боку відповідача відсутня, оскільки виконавчий документ направлений на адресу ВДВС Києво-Святошинського РУЮ та отриманий представником ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за дорученням 09.07.2015р.

Враховуючи зазначене, у суду відсутні підстави для зобов'язання здійснити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії по виконанню постанови відділення виконавчої дирекції Фонду про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 15.03.2013 року №061/13.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко