Справа № 2-а/0624/217/2011
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" жовтня 2011 р. Справа № 2-а/0624/217/2011

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від "07" квітня 2011 р. у справі № 2-а/0624/217/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

02.03.2011р. ОСОБА_3 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2011 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_3 соціальної допомоги як дитині війни за період з вересня 2010 року по лютий 2011 року. Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_3 недоплачену соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з вересня 2010 року по лютий 2011 року.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року - 695,00 грн., з 01.04.2010 року - 706,00 грн., з 01.07.2010 року - 709,00 грн., з 01.10.2010 року -723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Проте, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, не визначив початкової та кінцевої дати періоду часу, у який має бути здійснено перерахунок та виплату позивачу пенсії у підвищеному розмірі, що не відповідає приписам ч.1 ст.6,ст.159 КАС України.

За правилами ст.201 КАС України, підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема, правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням положень матеріального чи процесуального права.

Прийшовши до правильного по суті висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позов - задоволенню, суд помилково не визначив в датах, у який саме період часу відбулось порушення законного права позивача.

Виходячи з шестимісячного строку звернення до суду (ч.2 ст.99 КАС України) та фактичної дати звернення позивача (02.03.2011р.) до розгляду й задоволення підлягають позовні вимоги за період з 02 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2011 року змінити, визнавши неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_3 соціальної допомоги як дитині війни за період з 02 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року та зобов'язавши ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_3 недоплачену соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 02 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Воровського,17,с.Стирти,Черняхівський район, Житомирська область,12310

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області майдан Рад,2,м.Черняхів,Житомирська область,12301