Справа № 2а-8045/10/0870
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року 15:40 Справа № 2а-8045/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

при секретарі Полтавець Д.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Українсько-Турецького Товариства з обмеженою відповідальністю „Ізміт до Запорізького обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішення Запорізького обласного центру зайнятості №9/8-р від 26 серпня 2010 року,

ВСТАНОВИВ:

Українсько-Турецьке Товариство з обмеженою відповідальністю „Ізміт звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Запорізького обласного центру зайнятості №9/8-р про накладення штрафу за використання роботодавцем праці іноземців та осіб без громадянства без дозволу на працевлаштування державної служби зайнятості від 26 серпня 2010 року, яким на позивача накладено штраф за порушення вимог ст. 8 Закону України „Про зайнятість населення в розмірі 17 380 грн. 00 коп., яке прийнято на підставі акту від 25.08.2010 №45/8 перевірки додержання законодавства про зайнятість населення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що позивач не допускав порушень п.2 ст. 8 Закону України „Про зайнятість населення при використанні праці громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 у період з 08.02.2010 по 11.03.2010, а тому у відповідача не було правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ч.4 ст. 8 Закону України „Про зайнятість населення.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив на підставах, викладених у запереченні на позов від 03.11.2010.

В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що дозвіл на працевлаштування громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 на посаду директора позивача було видано Запорізьким обласним центром зайнятості 12.03.2010 за № 416, термін дії до 11.03.2011.

В ході перевірки було встановлено, що протоколом № 1 загальних зборів учасників Українсько - Турецького товариства з обмеженою відповідальністю «Ізміт» від 08.02.2010 року громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 був призначений на посаду директора. Позивач листом від 15.03.2010 № 761 повідомив Запорізький обласний центр зайнятості, про те що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 приступив до виконання обов'язків та зареєстрований в ОПРФО УМВС України в Запорізькій області з 16.03.2010 року.

Проте, в період з 08.02.2020 по 11.03.2010 громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 підписував документи, як директор позивача, без дозволу відповідача на працевлаштування, що підтверджується дорученням від 25.02.2010 № 25 видане помічнику директора ОСОБА_5 на представлення інтересів Українсько - Турецького товариства з обмеженою відповідальністю «Ізміт» в Запорізькому обласному центрі зайнятості, на оформлення та одержання дозволів на працевлаштування в Україні громадянам ОСОБА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Крім того, відповідач зазначив, що для перевірки позивачем не було надано книгу реєстрації наказів.

Також представником відповідача зазначено, що ОСОБА_8 ОСОБА_4 був обраний директором (виконавчим органом) господарського товариства загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю, що підтверджується протоколом № 1 загальних зборів учасників Українсько - Турецького товариства з обмеженою відповідальністю «Ізміт» від 08.02.2010. А в контракті на управління підприємством від 12.03.2010 року у вступній частині вже зазначено, що ОСОБА_8 ОСОБА_4 укладає контракт як директор позивача, призначений на цю посаду Протоколом зборів засновників № 1 від 12.03.2010 року.

Таким чином, проведеною перевіркою було встановлено порушення позивачем вимог ст. 8 Закону України „Про зайнятість населення у звязку із чим на позивача накладено штраф в розмірі 17 380 грн. 00 коп. Прийняте рішення відповідач вважає законним та обґрунтованим, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є засновником та учасником Українсько - Турецького товариства з обмеженою відповідальністю «Ізміт». На підставі рішення загальних зборів учасників Українсько - Турецького товариства з обмеженою відповідальністю «Ізміт» від 08.02.2010 № 1 він був призначений на посаду директора.

Відповідно до дозволу від 12.03.2010 № 416 позивачу надано право на працевлаштування ОСОБА_8 ОСОБА_4 на посаді директора до 11.03.2011. Після видачі дозволу 12 березня 2010 року між засновниками Українсько - Турецького товариства з обмеженою відповідальністю «Ізміт» та директором зазначеного підприємства ОСОБА_8 Метаном був укладений контракт на управління підприємством.

25.08.2010 інспекцією по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості було проведено планову перевірку позивача з додержання законодавства про зайнятість населення щодо використання праці іноземців.

За результатами перевірки відповідачем був складений акт від 25.08.2010 №45/8, від підписання якого роботодавець відмовився.

В ході перевірки зокрема, було встановлено, що в період з 08.02.2010 по 11.03.2010 , в порушення ст. 8 Закону України „Про зайнятість населення роботодавцем використовувалась праця іноземця ОСОБА_8 ОСОБА_4 на посаді директора без дозволу державної служби зайнятості.

Вказане підтверджується наступними документами:

- актом перевірки від 25.08.2010 №45/8 додержання законодавства про зайнятість населення, п.1 якої встановлено, що в період з 08.02.2010 по 11.2010 работодавцем використовувалась праця іноземця ОСОБА_9 Матін на посаді директора без дозволу державної служби зайнятості. У цей час іноземець ОСОБА_8 ОСОБА_4 підписував документи як директор роботодавця (позивача);

- протоколом загальних зборів учасників Українсько - Турецького товариства з обмеженою відповідальністю «Ізміт» від 08.02.2010 № 1, відповідно до якого ОСОБА_8 ОСОБА_4 був призначений на посаду директора відповідно до поданої заяви.

На підставі матеріалів перевірки відповідачем 26.08.2010 було прийнято рішення №9/8-р про накладення штрафу за використання роботодавцем праці іноземців та осіб без громадянства без дозволу на працевлаштування державної служби зайнятості у двадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом, за кожну працевлаштовану особу, що складає 17 380 грн. 00 коп. (869 грн. 00 коп.*20) та запропоновано в місячний термін сплатити вказаний штраф.

Акт перевірки та рішення про застосування штрафних санкцій були надіслані позивачу листом від 27.08.2010 №1811/11.

Вважаючи винесене рішення про накладення штрафу неправомірним, позивач звернувся до суду.

Пунктом 1 ст. 18 Закону України „Про зайнятість населення від 01.03.1991 № 803-XII (далі - Закон №803) встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

Статтею 34 Закону №803 визначено, що контроль за додержанням законодавства про занятість населення здійснюється, зокрема, інспекціями служби зайнятості.

Пунктом 4 ст. 18 Закону №803 встановлено, що у складі державної служби зайнятості створюється інспекція, що здійснює контроль за виконанням законодавства про зайнятість підприємствами, установами й організаціями, незалежно від форм власності і господарювання, фермерами та іншими роботодавцями.

Інспекція по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення входить до складу державної служби зайнятості. Інспекція здійснює контроль за виконанням законодавства про зайнятість населення підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, фермерами та іншими роботодавцями керуючись Законом України «Про зайнятість населення»та Положенням про інспекцію по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

Відповідно до абзацу 6 підпункту «а»пункту 6 Положення про інспекцію по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.1991р. № 47, Інспекція по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення відповідно до покладених на неї завдань здійснює заходи, спрямовані на недопущення нелегального використання праці іноземців або осіб без громадянства без дозволу державної служби зайнятості.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 04.02.1994 №3929-XII (далі Закон №3929) іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений термін, можуть займатися трудовою діяльністю відповідно до одержаного у встановленому порядку дозволу на працевлаштування.

Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 8 Закону №803, роботодавці мають право на використання праці іноземців та осіб без громадянства на умовах трудового договору лише за наявності виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок видачі, продовження терміну дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку видачі, продовження строку дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2009р. № 322 дозвіл на використання праці іноземця та особи без громадянства (далі - іноземець), що надає право роботодавцю тимчасово використовувати працю іноземця на конкретному робочому місці або певній посаді, видається роботодавцю у разі відсутності в країні (регіоні) працівників, спроможних виконувати відповідні роботи, або наявності достатніх обґрунтувань доцільності використання праці іноземця, якщо інше не передбачене міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Дозвіл на використання праці іноземця видається роботодавцю Державним центром зайнятості або за його дорученням центром зайнятості Автономної Республіки Крим, обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами зайнятості.

Таким чином, обов'язок оформлення дозволів на працевлаштування працівників-іноземців покладено саме на роботодавців у разі використання праці іноземця на підставі вимог трудового законодавства, тобто при виникненні трудових відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 8 КЗпП України трудові відносини іноземних громадян, що працюють на підприємствах, в установах, організаціях України (далі підприємство), регулюються законодавством України та міжнародними договорами України. Тобто, на іноземців, що перебувають у трудових відносинах з роботодавцями України, повністю поширюються норми трудового законодавства, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Посилання представника позивача на те, що протокол загальних зборів учасників товариства від 08.02.2010 №1 не може бути доказом прийому на роботу іноземця та використання його праці та є лише формою волевиявлення вищого органу управління господарським товариством, а не трудовим договором судом не береться до уваги виходячи із наступного.

Відповідно до ст.ст. 87, 88, 92, 99 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Пунктом 15.4. ст. 15 статуту Українсько-Турецького Товариства з обмеженою відповідальністю „Ізміт, затвердженого загальними зборами учасників, протокол від 19.07.1996№1 та зареєстрованого розпорядженням Запорізької міської Ради від 06.09.1996 №1646р встановлено, що Директор призначається Зборами на підставі пропозицій Учасників терміном до пяти років. він може бути достроково знятий з цієї посади, а також призначений на другий термін. Повноваження та обовязки Директора обговорюються в контракті при наймі його на роботу.

Вищезазначене підтверджує той факт, що позивачем 08.02.2010 було призначено на посаду директора ОСОБА_8 ОСОБА_4 без дозволу на використання праці іноземця та особи без громадянства, який було отримано лише 12.03.2010.

З аналізу наведеного вбачається, що висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки та оспорюваному рішенні про застосування штрафних санкцій є обґрунтованими та такими, що відповідають приписам законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оспорюване рішення є правомірним, а заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ч.2 ст. 19 Конституції України; ст.ст. 11, 71, 158-163 КАС України; ст.ст. 87, 88, 92, 99 Цивільного кодексу України, ст.ст. 18, 34 Закону України „Про зайнятість населення від 01.03.1991 № 803-XII, ст. 8 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 04.02.1994 №3929-XII, п. 2 Порядку видачі, продовження строку дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2009р. № 322, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Українсько-Турецького Товариства з обмеженою відповідальністю „Ізміт до Запорізького обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішення Запорізького обласного центру зайнятості № 9/8-р від 26 серпня 2010 року відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ ОСОБА_10