Справа № 812/971/15
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/971/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Михальченко Д.С.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Рубіжанська автобаза» Публічного акціонерного товариства «Луганськбудтранс» до Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області, про визнання незаконними та скасування постанов та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ДП «Рубіжанська автобаза» ПАТ «Луганськбудтранс», звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції, в якому просив визнати незаконними та скасувати постанови заступника начальника ВДВС Рубіжанського МУЮ ОСОБА_3 від 19.06.2015 № 47907431 на 334,40 грн., № 47907514 на 334,16 грн., № 47915616 на 327,69 грн., № 47915564 на 3648,44 грн., № 47915494 на 7748,61 грн., № 47918132 на 16947,72 грн., № 47915967 на 5737,06 грн., № 47915658 на 5497,60 грн., № 47918597 на 5422,01 грн., № 47918534 на 6214,74 грн., № 47918506 на 5675,49 грн., № 47918722 на 5348,96 грн., № 47918698 на 6345,25 грн., № 47918654 на 6647,35 грн., № 47918628 на 8982,44 грн., № 47918619 на 5728,40 грн., № 47918790 на 4832,50 грн., № 47918767 на 6483,82 грн., № 47918746 на 2573,55 грн., № 47918962 на 4695,58 грн., № 47918940 на 2250,19 грн., № 47918827 на 4774,51 грн., № 47919106 на 913,29 грн., № 47919077 на 5816,08 грн., № 47919013 на 3760,12 грн., № 47919196 на 3920,68 грн., № 47919161 на 4974,13 грн., № 47919133 на 4134,26 грн., № 47919307 на 3097,00 грн., № 47919279 на 2938,84 грн., № 47919251 на 5719,27 грн., № 47919421 на 3072,75 грн., № 47919381 на 2840,92 грн., № 47919343 на 3451,89 грн., № 47920311 на 3132,54 грн., № 47920365 на 3610,37 грн., № 47920334 на 3427,24 грн., № 47919456 на 3162,12 грн., № 47920261 на 3181,85 грн., № 47920152 на 350,50 грн., № 47920253 на 3192,87 грн., № 47920160 на 2475,70 грн., № 47920191 на 2644,73 грн., № 47920226 на 3078,81 грн., № 47920064 на 2628,10 грн., № 47920099 на 2582,82 грн., № 47920130 на 2561,91 грн., № 47919930 на 2793,25 грн., № 47919968 на 2459,11 грн., № 47919999 на 2198,58 грн., № 47919836 на 2442,96 грн., № 47919861 на 2287,33 грн., № 47919900 на 2346,99 грн., № 47919678 на 2204,37 грн., № 47919714 на 2166,87 грн., № 47919728 на 37,57 грн., № 47919572 на 9818,12 грн., № 47919601 на 9770,53 грн., № 47919624 на 189,03 грн., № 47906437 на 15424,30 грн., № 47919490 на 148523,75 грн., № 47919533 на 16382,32 грн., № 47906701 на 4254,96 грн., № 47906606 на 4151,32 грн., № 47906543 на 5217,35 грн., № 47906869 на 8033,19 грн., № 47906812 на 540,41 грн., № 47906745 на 523,57 грн., № 47907062 на 7468,04 грн., № 47906997 на 819,30 грн., № 47906938 на 32869,44 грн., № 47907351 на 15422,39 грн., № 47907262 на 5805,21 грн., № 47907576 на 2284,53 грн., № 47907154 на 2794,88 грн. про відкриття виконавчих проваджень про стягнення боргу з ДП «Рубіжанська автобаза» ПАТ «Луганськбудтранс» на користь УПФУ в м. Рубіжне, на підставі рішень № № 66, 01 від 05.03.2015 на загальну суму 506450,33 грн. про накладення арешту на кошти боржника в сумі 561053,11 грн., від 01.07.2015 (зведене виконавче провадження № 47978825), зобовязати відповідача повернути рішення № № 66, 01 від 05.03.2015 стягувачу. Позовні вимоги мотивовано наступним.

Вказаними постановами державного виконавця від 19.06.2015 відкрито виконавчі провадження на підставі рішень УПФУ в м. Рубіжному Луганської області від 05.03.2015 № № 66, 01 на загальну суму 506450,33 грн. В постановах зазначено, що документ вступив у законну силу 16.05.2015, заява про примусове виконання подана 18.06.2015.

Постановою заступника начальника ВДВС Рубіжанського МУЮ від 01.07.2015 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 47978825 накладено арешт на кошти боржника в сумі 561053,11 грн.

Позивач не погоджується зі вказаними постановами державного виконавця, зазначає, що 12.06.2015 ДП «Рубіжанська автобаза» ПАТ «Луганськбудтранс» звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконними та скасування рішень УПФУ в м. Рубіжному Луганської області від 05.03.2015 № № 66, 01. Ухвалою судді від 16.06.2015 відкрито провадження в справі за вказаним позовом.

27.07.2015 позивач звернувся до начальника ВДВС Рубіжанського МУЮ зі скаргою, в якій просив скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень та накладення арешту на кошти боржника. Листом від 12.08.2015 № 10510 в.о. начальника ВДВС Рубіжанського МУЮ відмовив у задоволенні скарги позивача.

Позивач вважає дії відповідача незаконними, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Примусове виконання рішень здійснюється тільки якщо рішення набрало законної сили. Оскільки виконавчі провадження відкрито на підставі рішень, які не набрали чинності, то на підставі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

На підставі викладеного позивач просить визнати незаконними та скасувати вищевказані постанови державного виконавця.

Ухвалою суду від 28.09.2015 до участі в справі як третю особу залучено УПФУ в м. Рубіжне Луганської області.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення проти позову (арк. справи 123-124), в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання також не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановами заступника начальника ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції від 19.06.2015 відкрито виконавчі провадження з примусового виконання рішень Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області від 05.03.2015 № № 66, 01 про стягнення з ДП «Рубіжанська автобаза» ЗАТ «Луганськбудтранс» заборгованості на загальну суму 506450,33 грн. (арк. справи 28-98). В постановах зазначено, що виконавчий документ вступив у законну силу 16.06.2015, заява про примусове виконання подана 18.06.2015.

Постановою заступника начальника ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції від 01.07.2015 у звязку з невиконанням боржником у встановлений строк рішення накладено арешт на кошти ДП «Рубіжанська автобаза» ПАТ «Луганськбудтранс» в розмірі 561053,11 грн., у тому числі сума боргу 506450,33 грн., виконавчий збір 50645,03 грн. (арк. справи 27).

Не погодившись із постановами державного виконавця, позивач 27.07.2015 оскаржив їх до начальника ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції (арк. справи 6-7).

Листом ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції від 12.08.2015 № 10510 повідомлено позивача, що за результатами розгляду скарги не було встановлено порушень з боку державного виконавця вимог чинного законодавства при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів боржника (арк. справи 26).

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується наступним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (далі Закон № 606-ХІV).

Статтею 17 Закону № 606-ХІV передбачено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи, як рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону № 606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 17 цього Закону.

У відповідності до статті 25 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Приписами статті 26 Закону № 606-ХІV передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) в редакції, що діяла на час виникнення між позивачем та УПФУ в м. Рубіжне Луганської області правовідносин щодо сплати страхових внесків, передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до частини 9 цієї статті за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з частиною 13 статті 106 Закону № 1058-IV про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Відповідно до частини 14 статті 106 Закону № 1058-IV рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

Аналогічні положення містяться в Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Відповідно до частин 15, 16 статті 25 цього Закону рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Єдиною підставою, якою позивач обґрунтовує свої вимоги про скасування постанов відповідача, є ненабрання чинності рішеннями УПФУ в м. Рубіжне Луганської області.

Суд установив, що 05.03.2015 УПФУ в м. Рубіжне Луганської області винесло рішення № № 01 про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені (арк. справи 151-225). Вказані рішення позивач отримав 05.03.2015, що підтверджується підписом директора ДП «Рубіжанська автобаза» ПАТ «Луганськбудтранс» ОСОБА_1 на рішеннях.

Не погодившись із рішеннями, позивач звернувся зі скаргою від 23.03.2015 № 10 до Пенсійного фонду України та Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області (арк. справи 231-233).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 02.04.2015 № 1722/09-10 скаргу позивача задоволено частково: рішення УПФУ в м. Рубіжне Луганської області від 05.03.2015 № 000067 на суму 2598,66 грн. скасовано, в задоволенні інших вимог відмовлено (арк. справи 234-235).

Рішенням Пенсійного фонду України від 08.05.2015 № 26110/09-10 скаргу підприємства повернуто без розгляду (арк. справи 236).

Згідно з поясненнями представника позивача рішення Пенсійного фонду України від 08.05.2015 № 26110/09-10 він отримав до 12 травня 2015 року, журнал вхідної кореспонденції чи інший доказ щодо дати отримання вказаного рішення надати не зміг, оскільки на підприємстві залишився лише один працівник, та такий облік не ведеться.

До суду з адміністративним позовом про скасування рішень УПФУ в м. Рубіжне Луганської області позивач звернувся 12.06.2015, тобто, за спливом майже місяця після отримання рішення Пенсійного фонду України від 08.05.2015 № 26110/09-10 (арк. справи 8).

Як вже зазначив суд, страхувальник протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Позивач не надав доказів того, що він повідомляв УПФУ в м. Рубіжне Луганської області про оскарження рішень № № 66, 01 до суду. Також представник позивача пояснив, що він не повідомляв ВДВС Рубіжанського МУЮ про оскарження вказаних рішень в судовому порядку.

Проаналізувавши норми законодавства, суд звертає увагу, що державний виконавець ВДВС Рубіжанського МУЮ, отримавши виконавчі документа, а саме рішення від 05.03.2015 № № 66, 01, які відповідали вимогам ст. ст. 17, 18 Закону № 606-ХІV, а також за відсутності обставин, передбачених ст. 26 Закону, не мав підстав для відмови у відкритті виконавчих проваджень.

Закон України «Про виконавче провадження» не надає державному виконавцю права самостійного визначення строку набуття чинності виконавчим документом, це компетенція того органу, який такий документ видав.

Як на час відкриття виконавчих проваджень, так і на час розгляду справи судом, докази скасування рішень УПФУ в м. Рубіжне Луганської області, в тому числі щодо набрання ними чинності, відсутні.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець, отримавши рішення УПФУ в м. Рубіжне Луганської області з відмітками про набрання чинності, та за відсутності відомостей про оскарження таких рішень в судовому порядку, в межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог закону виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень та про накладення арешту на кошти боржника.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування постанов відповідача та зобовязання вчинити певні дії слід відмовити в повному обсязі.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 17, 18, 71, 94, 105, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Рубіжанська автобаза» Публічного акціонерного товариства «Луганськбудтранс» до Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області, про визнання незаконними та скасування постанов та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову складено в повному обсязі 30 жовтня 2015 року.

Суддя ОСОБА_4