Справа № 2а-557/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" вересня 2011 р. Справа № 2а-557/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "28" березня 2011 р. у справі № 2а-557/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області (далі - УПФУ) про визнання протиправними його бездіяльності у нездійсненні перерахунку та невиплати належних їй сум щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначених виплат згідно ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до ст.28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і виплатити їй як дитині війни суми щомісячної державної соціальної допомоги з 9 серпня 2010 року та виплачувати в подальшому.

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 28 березня 2011 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області провести перерахунок підвищення до пенсії та виплатити ОСОБА_3 з 24.08.2010 року надбавку до пенсії відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому фонд не є належним відповідачем у справі. Крім того зазначає, що суд першої інстанції не зазначив кінцевої дати задоволення позову.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається нарахування та виплата коштів проводилася у розмірах, встановлених п.8 постанови КМ України від 28.05.08р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України Про соціальний захист дітей війни та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

Однак, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати грошової допомоги, а також зобов'язавши останнього провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 коштів передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 24.08.2010 року і на майбутнє, суд першої інстанції не врахував, що захисту відповідно до норм ст. 3 КАС України підлягають лише порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб. Спосіб захисту порушеного права, як зобовязання вчинити певні юридичні дії у майбутньому не передбачений чинним законодавством.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції у цій частині необхідно змінити, зазначивши кінцеву дату періоду для перерахунку та виплати грошової допомоги - "по 24 лютого 2011 року". У решті постанова підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 201, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову у частині зобов'язання Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 надбавки до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 24 серпня 2010 року змінити, зазначивши кінцеву дату періоду для перерахунку та виплати підвищення до пенсії - "по 24 лютого 2011 року".

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Серники,Зарічненський район, Рівненська область,34052

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області вул. Л.Українки, 3,смт.Зарічне,Зарічненський район, Рівненська область,34000