Справа № 449/673/14-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року № 876/4855/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року в адміністративній справі № 449/673/14-а за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Перемишлянської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області із вказаним позовом та просив визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради Львівської області від 23 березня 2006 року № 54 «Про приватизацію квартир у м.Перемишляни» в частині передачі у власність ОСОБА_4 цегляного гаража «Б», що розташований за адресою: м.Перемишляни, вул.Чуперносівська, буд.18.

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржив ОСОБА_4, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного зясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального і процесуального права. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що висновок суду про те, що спірний гараж є приватною власністю позивача, не підтверджений жодними доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Як видно із матеріалів справи, на підставі оскаржуваного рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради Львівської області від 23 березня 2006 року № 54 «Про приватизацію квартир у м.Перемишляни» ОСОБА_4 оформив право власності на нерухоме майно, в тому числі й належний до квартири цегляний гараж «Б», що розташований за адресою: м.Перемишляни, вул.Чуперносівська, буд.18.

Тобто, зазначене рішення, яке є актом індивідуальної дії, вичерпало свою юридичну силу внаслідок його реалізації.

Згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на квартиру та належний до неї гараж виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у межах цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції стосовно того, що ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, є помилковими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України.

Пунктом 4 частини першої статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.4, 203 ч.1, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року в адміністративній справі № 449/673/14-а скасувати.

Повадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Перемишлянської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Розяснити ОСОБА_2, що за вирішенням цього спору він має право звернутися до суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_5

Ухвала в повному обсязі складена 26 жовтня 2015 року.