Справа № 826/11771/15
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Козлова Юрія Вікторовича Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Козлова Юрія Вікторовича, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 жовтня 2000 року між позивачем (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) укладено договір купівлі-продажу садового будинку, незакінченого будівництвом, який розташований на земельній ділянці площею 0,05 га, що знаходиться в АДРЕСА_1. Відповідно до п. 2 вказаного договору садовий будинок, готовність якого складає 11%, належить ОСОБА_4 на підставі рішення кооперативу товариства «Сонячний» від 06.04.1989 № 73.

Позивач 07 травня 2015 року звернулась до відповідача-1 з заявою № 11298488 про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2. До вказаної заяви позивачем додано: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-013, виданий 15.02.2013 року Управлінням Держземагенства у Іванківському районі; договір купівлі-продажу, серія та номер: 1389, виданий 07.10.2000 приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Г.В.; державний акт на право власності на земельну ділянку, копія завірена Управлінням Держземагенства в Іванківському районі Київської області, серія та номер: 25, виданий Кухарською сільською радою; копію паспорта; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру

Рішенням державного реєстратора від 13 травня 2015 року № 21275138 зупинено розгляд заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 травня 2015 року №11298488 з зв'язку з тим, що позивачем не додано правовстановлюючий документ, що підтверджує перехід права власності на земельну ділянку.

27 травня 2015 року державним реєстратором Козловим Ю.В. прийнято оскаржене рішення № 21625477, яким відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до п.п. 15, 16 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 (надалі - порядок № 1141) після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав. У випадках, установлених законодавством, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до спеціального розділу Державного реєстру прав.

Пунктом 20 Порядку № 1141 визначено, що з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості, щодо земельної ділянки: дата державної реєстрації земельної ділянки; найменування органу, що провів державну реєстрацію земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; площа земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки; місцезнаходження земельної ділянки; підстава для внесення запису про нерухоме майно: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу. У разі коли на земельній ділянці розташований об'єкт нерухомого майна, право власності на який зареєстровано в установленому законодавством порядку, державний реєстратор додатково вносить відомості про реєстраційний номер такого об'єкта;

Згідно ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх

обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (надалі - Порядок № 868), визначено, що у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття. Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви видає таке рішення особисто або надсилає поштою заявникові з повідомленням про вручення.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав здійснюється на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Пунктом 28 Порядку 868 визначено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

Відповідно до п. 43 Порядку № 868, для проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Водночас, державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, право власності на яку зареєстроване до 01 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, та не зареєстроване у Державному реєстрі прав, проводиться у спеціальному розділі зазначеного Реєстру, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено судом першої інстанції, позивач до державного реєстратора подала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 15.02.2013 року, згідно якого земельна ділянка площею 0,0495 за кадастровим номером НОМЕР_2 знаходиться в АДРЕСА_1. При цьому, в заяві про проведення державної реєстрації позивач самостійно зазначила місцезнаходження земельної ділянки, а саме: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Тобто, позивач самостійно визначила номер будинку за відповідною адресою. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази здачі садового будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію та докази державної реєстрації права власності на цей будинок за позивачем.

У зв'язку з тим, що позивачем не додано передбачених законом документів для проведення державної реєстрацію прав на нерухоме майно, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність факту порушення відповідачами вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 29.10.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.