Справа № 819/1479/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1479/13-a

"20" червня 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Данилевич Н.А.

за участю секретаря Стасюк А.В.

представника позивача ОСОБА_1.

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Заліщицького районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказів №97о/с від 30.04.2013 року та №77 від 23.01.2013 року в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, зобовязання вчинити дії та стягнення грошового забезпечення, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Заліщицького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (надалі відповідачі) про скасування наказів №97о/с від 30.04.2013 року та №77 від 23.01.2013 року в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, зобовязання вчинити дії та стягнення грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 квітня 2013 року наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №97о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Підставою для звільнення у вищезазначеному наказі вказано висновок службового розслідування та наказ №77 від 23.01.2013 року. Позивач в адміністративному позові зазначив, що з документами, які вказані в наказі про звільнення №97 о/с він не був ознайомлений. Крім цього, позивач стверджує, що на момент винесення наказу №97о/с від 30.04.2013 року він хворів, тобто, був тимчасово непрацездатний, а тому даний наказ винесено з порушенням ст.18 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Відтак, вищезазначені накази позивач вважає неправомірними, а тому просить їх скасувати, а також, зобовязати відповідача поновити його на посаді старшого автоінспектора ВДАІ МГБ Заліщицького РВ та стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила задовольнити позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та у заяві про уточнення адміністративного позову.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши письмові заперечення, та пояснили, що накази №97о/с від 30.04.2013 року та №77 від 23.01.2013 року є правомірними та не підлягають до скасування, оскільки, у звязку з вчиненням позивачем дисциплінарного проступку керівництвом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області було призначено службове розслідування, за результатами якого 03.01.2013 року затверджено відповідні висновки, встановлено грубе порушення службової дисципліни старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 Крім цього, проведеною перевіркою встановлено, що протягом вересня грудня 2012 року позивачем було сфальсифіковано 3 адміністративні протоколи шляхом внесення в них недостовірних відомостей про особу, яка допустила порушення Правил дорожнього руху України, свідків правопорушення та інших відомостей. А також, за час проходження служби, позивач неодноразово допускав порушення службової дисципліни (14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності), на час звільнення мав діюче дисциплінарне стягнення. Щодо стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, то позивач проходив службу в Заліщицькому РВ УМВС України в Тернопільській області, в штаті УМВС України в Тернопільській області позивач не перебував. У звязку з викладеним, представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов безпідставний і не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Висновком службового розслідування від 02.01.2013 року по рапортах ст.лейтенанта міліції ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій з боку окремих працівників Заліщицького РВ УМВС України в області зафіксовано, що в ході проведення службового розслідування, співробітники МВС України, що його проводили, дійшли до переконання, що старшого державтоінспектора ВДАІ Заліщицького РВ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 слід звільнити з органів внутрішніх справ за п.64 «є» Положення про проходження служби за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у перебуванні на службі та в складі слідчо-оперативної групи Заліщицького РВ 13 грудня 2012 року в стані алкогольного спяніння, невиконанні законних вимог керівництва райвідділу, свідоме ігнорування нормативних документів і вимог керівництва УМВС та МВС України щодо недопущення порушень законності та службової дисципліни (а.с..57-61).

Висновком службового розслідування від 17.01.2013 року за фактом неправомірних дій ст. державтоінспектора ВДАІ Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_4 зазначено, що в ході проведення службового розслідування, співробітники МВС України, що його проводили, дійшли до переконання, що за порушення законності та службової дисципліни, що виразилось у фальсифікації протоколів про адміністративні правопорушення складені старшим державтоінспектором ВДАІ Заліщицького РВ УМВС України в області ОСОБА_4 стосовно громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 звільнити з органів внутрішніх справ за п.64 «є» Положення про проходження служби(а.с.50-55).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №77 від 23.01.2013 року «Про грубі порушення законності та службової дисципліни, допущені старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 та його покарання» за грубе порушення законності та службової дисципліни що виразилося у невиконанні законних вимог керівництва Заліщицького РВ УМВС України , фальсифікації 3 адміністративних протоколів ст.лейтенанта міліції ОСОБА_4 звільнити з органів внутрішніх справ за п.64 «Є» Положення про проходження служби (а.с.93-95).

Після закінчення позивачем лікування та виходу на службу видано наказ по особовому складу від 30.04.2013 року №97 о/с, яким позивача з 30.04.2013 року звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Підставою для звільнення вказано висновок та наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №77 від 23.01.2013 року.

Крім того, на час звільнення позивач мав діюче дисциплінарне стягнення, а саме наказом Заліщицького РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №122 від 25.04.2012 року (а.с.85-86) за непрофесійні дії, неналежне виконання своїх службових обовязків, приховування злочину від обліку ОСОБА_4 попереджено про неповну посадову відповідність.

Матеріалами справи встановлено, що позивач в період з 14 грудня 2012 року по 25 квітня 2013 року знаходився як на стаціонарному, так і на амбулаторному лікуванні у Товстенській районній комунальній лікарні, лікарні СОЗ УМВС, Тернопільській університетській лікарні», що стверджується відповідними довідками (а.с.9-24).

Разом з тим, ані позивачем, ані відповідачем не надано жодних доказів того, що 30 квітня 2013 року на дату винесення наказу про звільнення ОСОБА_4 був тимчасово непрацездатний. Згідно довідки №13 від 16 квітня 2013 року «Про тимчасову непрацездатність» (а.с.20) позивач був звільнений від роботи по 25 квітня 2013 року включно, що також підтверджується довідкою Заліщицької центральної комунальної районної лікарні №577 від 07 травня 2013 року (а.с.101).

Як встановлено абз.1. ст.1 та ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року №3460-IV (далі Закон №3460) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до абз.1. ст.5. Закону №3460 за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Закону №3460 передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно абз.1, 10 ст.14 Закону №3460 з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як передбачено ст.18. Закону №3460 - дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Особи, з вини яких накладені дисциплінарні стягнення не виконані без поважних причин, несуть відповідальність за цим Статутом. У разі подання скарги виконання накладеного дисциплінарного стягнення не припиняється. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу. Особа рядового або начальницького складу вважається такою, яка не має дисциплінарного стягнення, якщо її заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення, нагороджено державною нагородою чи відзнакою Президента України або минув рік з дня накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.64. «є» Постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29 липня 1991 року №114 із змінами та доповненнями (далі Постанова №114) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Отже, проаналізувавши докази по справі, вимоги чинного законодавства, суд зазначає, що встановлені обставини дають підстави зробити висновок про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов»язків та вчинення ним проступків, які порочать його як працівника органів МВС, що є несумісним з перебуванням його на роботі в органах МВС.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 2, 69, 70, 71, 77, 122, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Заліщицького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказів №97о/с від 30.04.2013 року та №77 від 23.01.2013 року в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, зобовязання вчинити дії та стягнення грошового забезпечення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений 25.06.2013 року.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.