Справа № 2а-202/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" травня 2011 р. Справа № 2а-202/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "11" лютого 2011 р. у справі № 2а-202/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області про зобо"язання вчинити певні дій та відшкодування збитків ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2011 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії за ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 25 липня 2010 року в розмірі меншому ніж 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Зарічненському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за період з 25 липня 2010 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому фонд не є належним відповідачем у справі.

Крім цього, апелянт заперечує стосовно вимог позивача в подальшому виплачувати пенсію в розмірах, зазначених в позовних вимогах, оскільки у відповідності до ст.2 КАС України предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорювані права, а на момент звернення позивача до суду факт порушення оспорюваного права в майбутньому відсутній.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається нарахування та виплата коштів проводилася у розмірах, встановлених п.8 постанови КМ України від 28.05.08р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України Про соціальний захист дітей війни та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції зобов"язав відповідача і на майбутнє виплачувати пенсію в розмірах, зазначених в позовних вимогах.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим, так як у відповідності до ст.3 КАС України предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорювані права фізичних осіб.

З урахуванням викладеного, постанова суду в названій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової - про відновлення порушеного права позивачки на отримання доплат, передбачених вищезазначеним законом в межах, визначених ст.99 КАС України за період з 25 липня 2010 року по 25 січня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 195,197,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "11" лютого 2011 р. в частині відновлення порушеного права ОСОБА_3 з 25 липня 2010 року і на майбутнє скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії за ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 25 липня 2010 року по 25 січня 2011 року в розмірі меншому ніж 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Зарічненському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за період з 25 липня 2010 року по 25 січня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Вовчиці,Зарічненський район, Рівненська область,34042

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області вул. Л.Українки, 3,смт.Зарічне,Зарічненський район, Рівненська область,34000