Справа № 2а-238/09/2470
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 40791/09

14.06.10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів Олендера І.Я., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Корчинській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Розма» на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2009 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Розма» до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2009 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Розма» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівці, в якому просив скасувати рішення від 16.01.2009 р. № 000008220, № 000007220 та від 20.03.2009 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на загальну суму 31805,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що кошти, які надходили від FAGUM STOMIL (Польща), є валютною виручкою позивача. Виручка позивача, у відповідності вимог ст. 1 Закону України «про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», в іноземній валюті зарахована на його валютні рахунки в термін до 180 календарних днів з дати митного оформлення продукції. Посилання відповідача на ст. 6 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» є необґрунтованим, оскільки дані правовідносини регулюються і іншими законодавчими актами України. В даному випадку є неоднозначне трактування прав та обовязків позивача різними законами України, а у відповідності до п.п. 4.4.1, п. 4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли норми різних законів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу , рішення приймається на користь платника. Виручка позивача в іноземній валюті зарахована на його валютні рахунки в законодавчо встановлений термін до 180 календарних днів з дати митного оформлення продукції, тому не було підстав відображати дебіторську заборгованість як прострочену в розділі 3 Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом на 01.10.2008 р.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду 26 травня 2009 року в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Розма» до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про скасування рішення про застосування штрафних санкцій відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Розма» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2009 року та винести нову постанову про скасування рішень відповідача від 20.03.2009 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на загальну суму 31805,43 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з покликанням на норми ст. 11 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» та Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зазначає, що у вказаних Законах різні терміни зарахування валютної виручки на розрахунковий рахунок: 90 днів в Законі України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах», проте в даному випадку доречне застосування Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», оскільки ст. 1 вказаного Закону (змінюється термін 90 днів на термін 180 днів) діє у редакції від 31 травня 2007 року, а ч. 3 ст. 6 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» (встановлюється термін 90 днів) діє у редакції від 15 вересня 1995 року. Беручи до уваги зазначене, вважає, що не прострочив терміни, а ДПІ не мала права застосовувати штрафні (фінансові) санкції, так як застосовуються норми, які прийняті пізніше. Застосування Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є правомірним також на підставі пп. 4.4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», так як у разі коли норми різних законів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. Даний Закон застосовується до відносин, які є предметом спору по аналогії, ст. 8 ЦК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Державної податкової інспекції в м. Чернівці проведено перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Розма» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 07.09.2006 року по 30.09.2008 року, валютного та іншого законодавства за період з 07.09.2006 року по 30.09.2008 року.

За результатами проведеної перевірки складено відповідний Акт від 08 січня 2009 року за № 28/23-3/34573814 (а.с. 5-54), відповідно до якого встановлено, що протягом періоду, що перевірявся товариство з обмеженою відповідальністю «Розма» виготовляло гумові вироби (взуття) із давальницької сировини по контракту № 1/RF/03-07 від 13.03.2007 р., укладеному з польською фірмою FAGUM STOMIL S.A.

Загальна вартість контракту 1967500 дол. США, вартість давальницької сировини 567500 дол. США, вартість послуг за переробку та матеріалів виконавця - 1400000 дол. США Загальна вартість контракту змінена додатковою погодженістю № 3 від 11.01.2008 року і склала 2100000 Євро, вартість давальницької сировини - 630000 Євро, вартість послуг за переробку та матеріалів виконавця - 1470000 Євро, а 11.07.2008 року згідно додаткової погодженості №4 в розрахунку на 1000 пар готової продукції вартість давальницької сировини складає 1800 Євро, а послуг виконавця 4800 Євро, загальна вартість 1000 пар готової продукції - становить 6600 Євро.

За перевірений період товариством з обмеженою відповідальністю «Розма» ввезено на митну територію України давальницької сировини польської фірми FAGUM-STOMIL S.A. на загальну суму 4326511,61 грн., при цьому в уплату ПДВ та мита товариством з обмеженою відповідальністю «Розма» видано прості векселі № 053-і від 11.05.07 року, № 074-і від 14.06.07 року, № 112-і від 15.10.07 року, № 119-і від 02.11.07 року, № 126-і від 12.11.07 року, № 136-і від 29.11.07 року, № 147-і від 24.12.07 року, №8-і від 08.02.08 року, № 14-і від 03.03.08 року, № 18-і від 25.03.08 року, № 24-і від 15.04.08 рою № 31-і від 14.05.08 року, № 58-і від 28.07.08 року, № 65-і від 02.09.08 року на загальну суму 224106,6 грн.

Tовариство з обмеженою відповідальністю «Розма» надало польській фірмі FAGUM-STOMIL S.A. послуги по виготовленню водонепроникного взуття чоботи гумові на загальну суму 943432 дол. США та 540864 Євро, що склало 7934870,25 грн. В оплату за надані послуги на валютний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Розма» від польської фірн FAGUM-STOMIL S.A. надійшла валютна виручка в сумі 943432 дол. США та 386400 Євро або 7934870,25 грн. Тобто, на протязі перевіреного періоду, товариство з обмеженою відповідальністю «Розма» здійснювало операції переробки давальницької сировини.

Перевіркою правильності здійснення операцій з давальницькою сировиною встановлено порушення частини 3 ст.6 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» при виконанні Контракту №l/RF/03-07 від 13.03.07р., укладеного польською фірмою FAGUM-STOMIL S.A. на надання послуг з переробки давальницької сировини, а саме встановлено несвоєчасне надходження валютних коштів в оплату за над послуги з переробки давальницької сировини в сумі 88914 Євро.

На підставі зазначеного Акту заступником начальника ДПІ у м. Чернівці були прийняті рішення від 16.01.2009 р. № 000008220 та № 000007220 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Розма» штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 31805,43 грн.

Позивачем було подано на адресу Державної податкової інспекції у м. Чернівці скаргу про перегляд зазначених рішень. Відповідач рішенням від 20.03.2009 року залишив без задоволення скаргу позивача і видав нові рішення від 20.03.2009 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на загальну суму 31805,43 грн.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівці прийняті у відповідності з чинним законодавством, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» операція з давальницькою сировиною операція з попередньої поставки сировини для її наступного перероблення (оброблення, збагачення чи використання) на готову продукцію за відповідну плату.

Згідно п.2 ст.2 зазначеного Закону сплата ввізного мита, податків і зборів провадити українським виконавцем шляхом видачі органу державної податкової служби місцезнаходженням виконавця простого авальованого векселя із строком платежу, її дорівнює строку здійснення операції з давальницькою сировиною, але не більш як1 календарних днів з моменту оформлення вантажної митної декларації.

В силу п.2 ст.9 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» за порушення українським виконавцем строків, передбачених ч. 6 ст. 2 цього Закону за здійснення операцій з давальницькою сировини стягується пеня у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки в іноземній валюті, перерахованої у національну валюту України за офіційним валютним курсом Національного банку України, що діє на день нарахування пені.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта щодо необґрунтованості застосування відповідачем ст. 6 Закону України від «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах», оскільки дані правовідносини регулюються іншими законодавчими актами України та про неоднозначне трактування норм різних законів України виходячи з наступного.

Нарахування пені за прострочення розрахунків за переробку давальницької сировини на підставі і у відповідності п.2 ст.9 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» є правомірним. Tовариством з обмеженою відповідальністю «Розма» порушено 90-денний строк розрахунків за переробку давальницької сировини, встановлений частиною 3 ст.6 цього Закону, що чітко регламентує : «У разі коли розрахунки за переробку, обробку, збагачення чи використання давальницької сировини провадяться в іноземній валюті, вона підлягає зарахуванню на рахунок українського виконавця у 90 денний строк починаючи з моменту митного оформлення готової продукції або погашення векселя (письмового зобов'язання ) залежно від того, яка з цих операцій була проведена раніше.»

Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» регулює питання повноти та своєчасності здійснення розрахунків суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності за експортно-імпортними операціями.

Посилання апелянта на п.п 4.4.1, ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» є безпідставним, так як при застосуванні пені та штрафних санкцій Державна податкова інспекція у м. Чернівці керувалась не статтями 16 та 17 цього Закону, а виключно нормами, що регулюють відносини, повязані з регулюванням операцій з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах. В перевіреному періоді товариство з обмеженою відповідальністю «Розма» здійснювало діяльність з переробки давальницької сировини для польської фірми, тому відповідно до ст.11 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах», відносини, пов'язані з регулюванням операцій з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах, регулюються цим Законом.

Відтак,суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність винесеного відповідачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та безпідставність заявлених позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Розма».

Колегія суддів, з огляду на вищенаведене, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно й правильно встановив обставини справи, обґрунтовано і підставно прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому в задоволенні апеляційних вимог слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Розма» залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2009 року у справі № 2а-238/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

Судді І.Я. Олендер

ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2010 р.