Справа № 823/1566/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1566/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Христинівський молокозавод» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Христинівський молокозавод» до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Христинівський молокозавод» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування вимоги про сплату боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2015 року ПАТ «Христинівський молокозавод» отримало вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 року про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальну суму 637148,90 грн. Суму боргу визначену у оскаржуваній вимозі позивач визнає, проте, зазначає, що при винесенні вимоги податковим органом була порушена процедура її прийняття, в зв'язку з чим остання має бути скасованою. Свої твердження товариство мотивує тим, що у відповідності до вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок. Як вбачається з оскаржуваної вимоги, наголошує позивач, відповідачем не проводилась документальна перевірка товариства щодо визначення суми заборгованості по єдиному внеску.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Публічне акціонерне товариство «Христинівський молокозавод» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення даного позову.

Крім цього, подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наявні в справі докази, колегія суддів вважає, що строк позивачем було пропущено з поважних причин та вбачає наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Христинівський молокозавод» зареєстроване, як юридична особа 29.09.1999 року.

02.04.2015 року Христинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області винесено вимогу № Ю-100-11 про сплату ПАТ «Христинівський молокозавод» боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальну суму 637148,90 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною вимогою, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Черкаській області із скаргою від 20.04.2015 року № 160.

Рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.04.2015 року № 8748/23-00-10-0210 вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 року залишено без змін, а скаргу ПАТ «Христинівський молокозавод» від 20.04.2015 року № 160 - без задоволення.

14 травня 2015 року позивач звернувся до Державної фіскальної служби із скаргою № 196, в якій просив скасувати вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 року та рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.04.2015 року № 8748/23-00-10-0210 про результати розгляду скарги.

Рішенням Державної фіскальної служби від 10.06.2015 року № 12059/6/99-99-10-01-07-15 вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 року та рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.04.2015 року № 8748/23-00-10-0210 залишено без задоволення, а скаргу ПАТ «Христинівський молокозавод» від 14.05.2015 року № 196 - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною вимогою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» регулювалась «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженою Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 року № 455, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 6.3 Інструкції № 455 визначено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 455 вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

З урахуванням вищевказаних положень чинного законодавства колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача щодо порушення Христинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області процедури винесення оскаржуваної вимоги, оскільки з аналізу норм Інструкції № 455 вбачається, що податковий орган має право формувати вимогу про сплату боргу, зокрема, на підставі облікових даних з карток особових рахунків платників в разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Судом першої інстанції було встановлено, що за даними картки особового рахунку платника за платежем «єдиний внесок», станом на 31.03.2015 року за ПАТ «Христинівський молокозавод» рахувалась заборгованість зі сплати вказаного платежу у розмірі 637148,90 грн..

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що Христинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області було правомірно сформовано оскаржувану вимогу від 02.04.2015 року № Ю-100-11, яка в повній мірі відповідала діючому на той час законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний позов не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Христинівський молокозавод» - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 29.10.2015 року.

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.