Справа № 2-а-390/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2011-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"23" вересня 2011 р. Справа № 2-а-390/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "13" квітня 2011 р. у справі № 2-а-390/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області щодо перерахунку ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі, визначеному ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам , встановленим Законом України " Про державний бюджет на 2010 рік" станом на вересень 2010 року.

У задоволенні інших вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка має статус громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом,

Згідно з частиною 4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується евакуйованим із зони відчуження у 1986 році у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Відповідач, нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів пре знесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач порушував права позивачки і, що її вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,197,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "13" квітня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 Будівельників, 24,Брусилів,Житомирська область,12600

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області вул. Лермонтова, 9,Брусилів,Житомирська область,12601