Справа № 2а- 1054/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Невмержицький І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" серпня 2012 р. Справа № 2а- 1054/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "15" серпня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2011р. ОСОБА_4 звернувся з позовом про визнання протиправними дій УПФУ в Радомишльському районі щодо нездійснення йому перерахунку основної та додаткової пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та просив зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок і виплатити недоплачену пенсію з 2010 року і здійснювати в подальшому.

Постановою від 15.08.2011року Радомишльський районний суд адміністративний позов задовольнив. Визнав неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачених ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язав УПФУ в Радомишльському районі провести перерахунок та виплату позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах, встановлених ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії за період з 22.01.2011 року по 22.07.2011 року з врахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, громадянам віднесеним до категорії-2 виплачується у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів по Ш групи інвалідності, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Із матеріалів справи вбачається , що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії (а.с.7) , а тому він має право на отримання додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю розмірі якої визначені ст.51Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,однак, всупереч зазначеним вимогам позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному по ст. 51 відповідно до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року, а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року та ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року відповідач не правомірно виплачував додаткову пенсію позивачу в меншому розмірі ніж це передбачено ст.51 зазначеного Закону.

Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачу, на що посилається у своїй скарзі відповідач, також не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов'язань, встановлених ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги про необхідність встановлення виплат бюджетним законодавством, то ці твердження колегією суддів відхиляються, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. (У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань). Отже, безпідставними є посилання відповідача на відсутність надходжень з державного бюджету України як на підставу не нарахування позивачу зазначених додаткових доплат та підвищення до пенсії. Безпідставним являється посилання в апеляційній скарзі на те, що органи Пенсійного фонду України не є належним відповідачем по цій категорії виплат виходячи із наступного.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2020 року №497 Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст. 51 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по цій справі є належним.

Крім того, із змісту позовної заяви видно те, що позивач просив зобов"язати УПФ України в Радомишльському районі нарахувати на виплатити йому додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю згідно ст.50,51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції в його резолютивній частині помилково застосував ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до категорії 1 і які мають інвалідність.

Позивач же є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, в зв"язку з чим має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров"ю згідно ст.51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Отже, позивач має право на отримання додаткової пенсії пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю у визначеному Законом розмірі з 22.01.2011 року постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

Крім того , суд першої інстанції зобов"язав відповідача здійснити перерахунок і виплату позивача основної пенсії як постраждалому від аварії на ЧАЕС 2-ї категорії передбаченої ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка визначає розмірі пенсій особам,які віднесені до категорії 1 у зв"язку з втратою годувальника та пенсії для інвалідів.

В той же час будь-які докази того , що позивач має статус потерпілого від аварії на ЧАЕС 1-ї категорії чи інвалідність в матеріалах справи відсутні і , як вбачається із листа відповідача позивач знаходиться на пенсії по віку, а тому колегія суддів прийшла до висновку, що позивач не має права на пенсію передбачену ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийнятям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.183-2,195,197. 201,205,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Радимишльського районного суду від 15 серпня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_5 відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними.

Зобов"язати управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_4 відповідно до ст.51Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчисленої з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що визначається згідно ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 22.01.2011 року з урахуванням фактично виплачених коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 Вул. Леніна, 37,с. Б. Криниця,Житомирська область,12200

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області вул.М.Житомирська, 8,Радомишль,Житомирська область,12201